Справа № 333/958/26 
Провадження №1-кп/333/588/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2026 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: Головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №12025082040000429 від 02.04.2025 року відносно:
ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, неодруженого, має середньо-спеціальну освіту, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, не є інвалідом, не є адвокатом або депутатом, військовослужбовця на посаді старшого стрільця - вогнеметника 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно 89 КК України не судимого, 
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовослужбовцем на посаді старшого стрільця - вогнеметника 1 механізованого відділення З механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , який самовільно залишив частину, маючи прямий умисел на незаконне придбання, зберігання, носіння бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, всупереч вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, тобто без передбаченого законом дозволу, з особистих мотивів, у невстановлену слідством точну дату, але не пізніше 20 год. 30 хв. 11.12.2025 року, за невстановлених органом досудового розслідування обставин, придбав оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, промислового виготовлення, яка відноситься до бойових припасів військового призначення, в штатному з`єднанні, переніс її до ділянки місцевості за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 1-Г, зберігаючи їх при собі до моменту вилучення працівниками поліції, а саме 11.12.2025 року.
11.12.2025 року, у період часу з 22 год. 02 хв. по 22 год. 19 хв., під час огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя, вул. Соборний, 1-Г, у ОСОБА_7 виявлено та вилучено корпус бойової оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення, який до бойових припасів та вибухових пристроїв не відноситься, але містить в собі заряд бризантної вибухової речовини - тротил, масою 50-56 г та бойовий уніфікований підривач дистанційної дії типу УЗРГМ, промислового виготовлення, який до бойових припасів не відноситься але є самостійним вибуховим пристроєм і відноситься до засобів підриву (ініціювання вибуху) та містить в собі ініціюючу вибухову речовину ТНРС масою 0,1 г, азид свинцю масою 0,2 г та бризантну вибухову речовину підвищеної потужності ТЕН або гексоген масою 1 г, що у конструктивному поєднанні є бойовою оборонною осколковою ручною гранатою Ф-1, промислового виготовлення, яка відноситься до бойових припасів військового призначення, яку ОСОБА_7 зберігав при собі до моменту вилучення працівниками поліції, без передбаченого законом дозволу.
Своїми умисними діями, ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК Украіни, що кваліфікується як: незаконне носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
ОСОБА_7 в судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст 263 КК України, в судовому засіданні пояснив, що він дійсно 11.12.2025 року, біля річки в районі Автовокзалу знайшов ручну гранату Ф-1, ввечері переніс її до залізничного вокзалу Запоріжжя -1: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 1-Г, тримав її при собі до моменту вилучення працівниками поліці. Зупинений був працівниками поліції, бо перебував у стані алкогольного сп`яніння. Зберігав гранату для власних потреб.
Враховуючи те, що ОСОБА_7 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор і обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд дослідив матеріали: судових експертиз; що характеризують особу ОСОБА_7 та стосуються речових доказів.
Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 є щире каяття, що підтверджується його поведінкою під час досудового розслідування та судового розгляду. Обставини, обтяжуючі покарання ОСОБА_7 – вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні покарання ОСОБА_7 , суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації. При цьому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_7 кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого, характеризуючі особистість обвинуваченого обставини –який, раніше не судимий.
У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.
Враховуючи особистість обвинуваченого, конкретні обставини кримінального провадження, наявність пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає, що ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі з мінімальним строком, передбаченою відповідною санкцією.
З урахуванням вимог ст.75 КК України, суд дійшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та звільнення його від покарання з випробуванням.
На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. за залучення експертів на проведення судової вибухово-технічної експертизи. 
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи, що процесуальні витраті, зазначені в обвинувальному акті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження (довідками про витрати на проведення експертиз), тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь держави.
Згідно п.п.3,4 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, при цьому майно: що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом передається відповідним установам або знищується; майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності - передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання. Такими чином, вилучені у обвинуваченого речові докази підлягають знищенню.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Керуючись ст. ст. 349 ч.3, 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, 

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. 
На підставі ст.75 КК України,  ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно з вимогами ст. 76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на  ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 розраховувати з дня його затримання, з 11.12.2025 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою – залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. за залучення експертів на проведення судової вибухово-технічної експертизи.
Речові докази:
1.Корпус гранати Ф-1 разом з первинною упаковою, упакованої до картонної коробки, опечатаною биркою №412, підривач УЗРГМ разом з первинною упаковкою, упакованою ло картонної коробки, опечатаною биркою №412 – знищити;
2. Мобільний телефон марки «Tecno Spark 9» у корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 , газовий балончик, упакованих до спец пакету RAW 0077116 - передати ОСОБА_7 за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою – в той же строк з моменту вручення вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Комунарського районного
суду м. Запоріжжя ОСОБА_1