Справа № 126/1748/25 
Провадження №11-кп/801/239/2026 
Категорія: 102 
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1 
Доповідач: ОСОБА_2 

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2026 року 	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 
суддів: ОСОБА_3 
ОСОБА_4 
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора: ОСОБА_6 
обвинуваченого: ОСОБА_7 
законного представника обвинуваченого: ОСОБА_8 
захисник: ОСОБА_9 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 22.12.2025 року у кримінальному провадженні, відомості по якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025020100000166 від 15.05.2025 року по обвинуваченню 
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ставки Бершадського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше не судимого.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України
В С Т А Н О В И В: 
Неповнолітній ОСОБА_7 , діючи в умовах особливого періоду (воєнного стану), з корисливих мотивів, на замовлення невстановлених досудовим розслідуванням осіб приблизно 09.05.2025, в ході листування з користувачем багатоплатформового месенджера «Telegram», підписаним як ОСОБА_11 , отримав пропозицію про можливий заробіток, який полягає у здійсненні підпалу адміністративних будівель або автомобілів ТЦК та СП за грошову винагороду, зазначивши про необхідність надсилання йому відеозвіту.
Після отримання вказаної пропозиції, у неповнолітнього ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна, а саме будівлі, в якій розташоване адміністративне приміщення Ставківського старостату Джулинської територіальної громади та фельдшерсько-акушерський пункт с. Ставки, шляхом підпалу, подальшого відеозапису таких дій та отримання грошових коштів за вчинення вказаних протиправних дій.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, 13.05.2025 близько 02 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , заздалегідь підготувавшись, одягнувши темний одяг, резинові рукавиці та балаклаву на голову, а також взявши із собою заздалегідь заготовлену полімерну пляшку із бензином об`ємом 1,5 л, пішов в напрямку центру села Ставки, де підійшов до будівлі, в якій розташоване адміністративне приміщення Ставківського старостату Джулинської територіальної громади та фельдшерсько-акушерський пункт Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико - санітарної допомоги Джулинської сільської ради», що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 62, с. Ставки Гайсинського району Вінницької області, та заліз на балкон другого поверху приміщення, де через незачинені дерев`яні двері ОСОБА_7 проник всередину приміщення.
Перебуваючи всередині приміщення, ОСОБА_7 вилив з вищевказаної полімерної пляшки всередину приміщення бензин, та за допомогою змоченого у бензині фрагменту паперу та запальнички, які приніс із собою, здійснив підпал. Всі вищевказані злочинні дії неповнолітній ОСОБА_7 знімав на власний телефон та як підтвердження виконання завдання відправив відео користувачу багатоплатформового месенджера «Telegram», підписаному як ОСОБА_11 .
Таким чином, ОСОБА_7 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для умисного знищення шляхом підпалу будівлі, в якій розташоване адміністративне приміщення Ставківського старостату Джулинської територіальної громади та фельдшерсько-акушерський пункт Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико - санітарної допомоги Джулинської сільської ради», зник з місця вчинення злочину.
Своїми злочинними діями неповнолітній ОСОБА_7 спричинив збитки Джулинській сільській раді.
Прокурор Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу з доповненнями, просила вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 22.12.2025 щодо  ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 194 КК України скасувати в частині призначеного покарання через неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. 
Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 засудити за ч. 2 ст. 194 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді пробаційного нагляду строком 2 роки. 
Покласти на засудженого до пробаційного нагляду ОСОБА_7 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, 3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи передбаченні програмою «Зміна прокримінального мислення».
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, з урахуванням покарання, призначеного вироком Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 26.11.2025, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду, з покладенням на  ОСОБА_7 обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, а саме зобов`язати його: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 22.12.2025 року неповнолітнього ОСОБА_7 визнано винуватим за ч. 2 ст. 194 КК України та призначено покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, у вигляді пробаційного нагляду строком 2 (два) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, поглинуто покарання призначене за вироком Благовіщенського районного суду Кіровоградської області, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді двох років пробаційного нагляду з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 2, ч. 3 ст. 59-1 КК України:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Покладено на ОСОБА_7 обов`язки: виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою "Зміна прокримінального мислення".
Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого ОСОБА_7 на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Звільнено ОСОБА_7 від оплати судових витрат та компенсовано їх за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 20.05.2025 скасовано .
Вирішено долю речових доказів.
Вимоги апеляційної скарги з доповненнями прокурора мотивовано тим, що з урахуванням положень ст. 59-1 КК України суд першої інстанції, ухвалюючи вирок щодо неповнолітнього ОСОБА_7 , мав призначити обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 194 КК України у виді пробаційного нагляду на певний строк з покладанням обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України, після чого застосувати положення ст. 70 КК України та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді пробаційного нагляду на певний строк з покладанням обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України. 
Однак, суд першої інстанції, ухвалюючи вирок відносно неповнолітнього  ОСОБА_7 від 22.12.2025, призначив покарання за ч. 2 ст. 194 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України, у вигляді пробаційного нагляду  строком 2 (два) роки без покладення обов`язків, передбачених ч.2, 3 ст. 59-1 КК України та призначаючи йому остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України у виді пробаційного нагляду, поклав на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України.
Неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність ст. 59-1 КК України, яке полягає у призначенні покарання за ч. 2 ст. 194 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України, у вигляді пробаційного нагляду строком 2 (два) роки без покладення обов`язків, передбачених ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України, призвело до невідповідності призначеного ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. 

Заслухавши доповідача, доводи прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу з доповненнями прокурора, захисника ОСОБА_9 , яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, обвинуваченого  ОСОБА_7 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 , які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги з доповненнями прокурора, вивчивши та перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги з доповненнями прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу з доповненнями прокурора слід задоволити з наступних підстав. 

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. 
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права 
з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. 
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Вказаним вимогам вирок суду не відповідає у частині призначення покарання.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини, кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 194 КК України в апеляційній скарзі з доповненнями прокурора не оспорюються.
Перевіривши доводи апеляційної скарги з доповненнями прокурора, суд апеляційної інстанції вважає, що вони є обгрунтованими.
Відповідно до ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 59-1 КК України, покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.
При цьому ч. 2 ст. 59-1 КК України визначено, що суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Тобто, з аналізу вищевказаних вимог кримінального закону вбачається, що положення, передбачені ч. 2 ст. 59-1 КК України, є імперативною нормою.
Таким чином, при призначенні покарання у виді пробаційного нагляду на обвинуваченого в обов`язковому порядку мають бути покладені обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 2, п.4 ч.3 ст. 59-1 КК України

Суд першої інстанції, призначаючи покарання за ч.2 ст. 194 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді пробаційного нагляду, не поклав обов`язки, передбачені п.1,п.2,3 ч.2, п.4 ч.3 ст. 59-1 КК України, що є обов`язковим у разі призначення такого виду покарання за кримінальне правопорушення.
Ухвалюючи вирок щодо ОСОБА_7 , суд мав призначити покарання за ч. 2 ст. 194 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді пробаційного нагляду на певний строк з покладанням обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України, після чого застосувати положення ст. 70 КК України та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді пробаційного нагляду на певний строк з покладанням обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України.
Неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність ст. 59-1 КК України відповідно до п.4 ч.1 ст. 409, ст. 413 КПК України є підставою для скасування вироку та ухвалення нового вироку.
Відповідно до вимог ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитись проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
Керуючись ст. ст. ,405,407,409, 420, 615 КПК України, суд апеляційної інстанції,
У х в а л и в :
Апеляційну скаргу прокурора з доповненнями задоволити.
Вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 22.12.2025 щодо  ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 194 КК України скасувати в частині призначеного покарання через неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. 
Ухвалити новий вирок.
Призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.194 КК України покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді пробаційного нагляду строком два роки. 
Покласти на засудженого до пробаційного нагляду ОСОБА_7 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, 3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи передбаченні програмою «Зміна прокримінального мислення».
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, з урахуванням покарання, призначеного вироком Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 26.11.2025, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді двох років пробаційного нагляду, з покладенням на  ОСОБА_7 обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, а саме зобов`язати його: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».
В решті вирок залишити без змін .
Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду.
На підставі ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4