Справа № 136/188/26
провадження №3/136/68/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
03 березня 2026 року       м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Іванець О.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягався до адміністративної відповідальності 08.09.2025 за ч. 2 ст. 126 КУпАП від
за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

28.01.2026 о 16:20 год в с-щі Турбів по вул. Паркова Вінницького р-ну, Вінницької обл., водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Spark, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами відповідної категорії А. Правопорушення вчинене повторно протягом року, 08.09.2025 ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності постановою ЕНА 5671649 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, чим порушив п.2.1 а ПДР – керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. За що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення при вищевказаних фактичних обставинах визнав у повному обсязі, у вчиненому розкаявся, просив суворо його не карати, про що надав відповідну заяву.
Суд, вирішуючи питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, виходить із наступних норм права та мотивів їх застосування.
Судом встановлено, що із наданого особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративні правопорушення адміністративного матеріалу, вина ОСОБА_1 підтверджується: 
- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №577831 від 28.01.2026, у якому викладені вищевказані обставини;
- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №5671649 від 08.09.2025, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП. Накладено штраф у розмірі 3400 грн;
- довідкою заступника начальника - начальника СВГ ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, відповідно до якої повторність протягом року у ОСОБА_1 наявна, а саме притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, постанова серії ЕНА №5671649 від 08.09.2025, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 3400 грн. Посвідчення водія не отримував. Інформація про наявність транспортного засобу відсутня;
- відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, на яких зафіксовано факт правопорушення та процес складання матеріалів про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 підтвердив факт керування мотоциклом та не заперечував той факт, що не має права керування транспортними засобами.
Вищевказане в силу ст. 251 КУпАП, є доказами в справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною другою – четвертою цієї статті.
Таким чином, вищенаведеними доказами, які не містять сумнівів щодо їх достовірності та допустимості, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку та не спростовані, підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року після вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, що є порушенням п. 2.1 а ПДР України та а як наслідок утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.
Суд, оцінивши вищезазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення.
Отже, з урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, який встановлений санкцією частини статті, за якою кваліфіковано його діяння із застосуванням додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки будь-яких документів, які б підтверджували належність мотоцикла саме ОСОБА_1 суду не надано. А відтак не можна вилучити транспортний засіб у особи, якій він не належить. Таке адміністративне стягнення є достатнім для виховання вищезазначеної особи, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 9, 23-24, 27, 33-35, ч. 5 ст. 126, ст.ст. 221, 251-252, 276, 283-284, 294, 307-308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова судді в справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів із дня винесення постанови.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду.

Суддя О.Д. Іванець