Справа № 752/24427/25 
Провадження № 2/752/2589/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.04.2026 року м. Київ
Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Ольшевська І.О., за участю секретаря судового засідання Білас С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат за регламентною виплатою, -
ВСТАНОВИВ:
Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до  ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат за регламентною виплатою, та просить стягнути з останнього на свою користь 5 509,49 грн. витрати сплаченого відшкодування, 3% річних у розмірі 285,01 грн., інфляційне збільшення боргу в розмірі 2 450,62 грн., а також судові витрати. 
В обгрунтування позову зазначає, що 15.12.2020р. о 23 год. 30 хв. у м. Києві по вул. Деміївській, 10, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mitsubishi, р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля ВАЗ, р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 25.01.2021р. винним у ДТП визнаний ОСОБА_1 . На дату скоєння ДТП автомобіль ВАЗ, р.н.з. НОМЕР_2 , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому потерпіла сторона з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою про виплату відшкодування. МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 8 309,49 грн., керуючись нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Окрім того, як зазначає позивач, між ним та відповідачем був укладений Договір №73103/1863 про порядок повернення коштів від 10.06.2021р. Відповідачем частково сплачено відповідачу 2 800,00 грн., з урахуванням чого залишок боргу складає 5 509,49 грн. У зв`язку з наведеними обставинами, а також з огляду на положення ст. 1191 Цивільного кодексу України та п.п. 38.2.1. п. 38.2. ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач просить стягнути на свою користь 5 509,49 грн. відшкодування шкоди в порядку регресу, а також нараховані на суму боргу 3% річних та інфляційні витрати.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.10.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
Під час судового розгляду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
На підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України справа розглянута за наявними в ній матеріалами. 
Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне.
Судом установлено, що 15 грудня 2020 року о 23 год. 30 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21063, н.з. НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом по вул. Деміївській, 10, у м. Києві, в порушення вимог п. 10.9. ПДР України, не переконався, що це буде безпечним та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб Mitsubishi, р.н.з. НОМЕР_1 , що спричинило пошкодження транспортного засобу.
Зазначені обставини встановлені постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 25.01.2021р. у справі №752/1591/21, за якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Матеріали справи свідчать, що цивільно-правова відповідальність автомобіля, яким керував відповідач, не була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Цивільно-правова відповідальність власника транспортного Mitsubishi, р.н.з. НОМЕР_1 , на момент вчинення ДТП застрахована в АТ «Просто-страхування» за полісом ЕР №177826935 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Позивач зазначає, що потерпіла в ДТП сторона звернулась до нього із заявою про виплату страхового відшкодування і позивач перерахував суму коштів у розмірі 8 309,49 грн.
Разом з тим, матеріали справи не містять доказів перерахування позивачем потерпілій у ДТП ОСОБА_2 страхового відшкодування.
Так, матеріали справи містять наказ позивача «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_2 » про сплату 7 209,49 грн. та Довідку №1 від 10.03.2021р., у який визначена до сплати сума відшкодування як 7 209,49 грн.
Станом на час виникнення спірних правовідносин чинним був Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004р. №1961-IV.
У положеннях ст.ст. 3, 5, 6 цього Закону зазначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Згідно ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до ст. 39 Закону Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.
У відповідності до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання також події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до п.п. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у 

розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Як встановлено вище, МТСБУ не надало доказів сплати страхового відшкодування потерпілій особі.
Окрім того, позивач вказує про те, що між ним та відповідачем був укладений Договір №73103/1863 про порядок повернення коштів від 10.06.2021р., за яким відповідачем частково сплачено кошти в розмірі 2 800,00 грн.
На підтвердження вказаної обставини позивачем доданий Договір №73103/1863 про порядок повернення коштів від 10.06.2021р. та картку по рахунку НОМЕР_3 за січень 2016 - грудень 2024р.
Разом з тим, суд не може прийняти вказані докази як належні, оскільки наявний у матеріалах справи Договір не підписаний його сторонами. З картки по рахунку не вбачається, якою відповідальною особою вона створена. 
Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на 

підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем.
Керуючись ст.ст. 10-13, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат за регламентною виплатою залишити без задоволення. 
2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
3. Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:
Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, код ЄДРПОУ 21647131). 
Відповідач:  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення суду складений та підписаний 24.04.2026р.

Суддя      Ірина ОЛЬШЕВСЬКА