ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/6986/26
провадження № 3/753/2334/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2026 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

встановила:

До Дарницького районного суду м. Києва 25 березня 2026 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13 березня 2026 року серії ЕПР № 811511, водій ОСОБА_1 24 лютого 2026 року будучи причетним до ДТП місце пригоди залишив. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10а, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні 03 квітня 2026 року ОСОБА_1 вину не визнав та, обґрунтовуючи свою позицію, зазначив, що 24 лютого 2026 року в його автомобіль здійснив зіткнення вантажний «Man». Вказав, що 26 лютого 2026 року він мав здійснити переліт з Республіки Польща, у зв`язку з чим йому необхідно було вчасно прибути туди разом із вантажем, оскільки він здійснює волонтерську діяльність, що підтвердив наданими суду документами. Зазначив, що у разі затримки він міг не встигнути на рейс та підвести значну кількість людей. При цьому пояснив, що перед тим як поїхав з місця пригоди, вказав про всі ці обставини та залишив свої дані водію автомобіля, який здійснив в нього зіткнення.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дійшла таких висновків.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Положенням ст. 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини.

Суд встановив, що ОСОБА_1 є потерпілим у дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 24 лютого 2026 року, внаслідок якої вантажний автомобіль «Man» здійснив зіткнення з його автомобілем «Volkswagen».

З долучених до матеріалів справи квитків, вбачається, що ОСОБА_1 мав запланований на 26 лютого 2026 року рейс із території Республіки Польща, у зв`язку з чим повинен був здійснити перевезення відповідного вантажу. 

При цьому судом враховано, що ОСОБА_1 надав докази на підтвердження здійснення ним волонтерської діяльності.

Положеннями ст. 18 КУпАП передбачено, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Отже, в цьому випадку після настання дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 опинився в умовах, коли існувала реальна небезпека невиконання покладених на нього обов`язків, пов`язаних із перевезенням вантажу, що використовувався у волонтерській діяльності, та, як наслідок, завдання шкоди інтересам інших осіб.

З урахуванням наведеного, суддя вважає, що дії ОСОБА_1 за конкретних обставин не могли бути усунуті іншими засобами, а заподіяна шкода є менш значною, ніж та, якій він обґрунтовано намагався запобігти.

Таким чином, ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності в розумінні статті 18 КУпАП, у зв`язку з чим його дії не утворюють складу адміністративного правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, з отриманих показань безпосередньо, встановлено, що дані, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтвердилися.

Підсумовуючи наведене, справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, слід закрити.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 122-4, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,

ухвалила:

Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя       Марина БОНДАРЕНКО