РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року 	справа № 580/20/26 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Гайдаш В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі – позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач), в якому позивач просить:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 ;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 .
В обґрунтування позову зазначено, що 16.08.2025 в мобільному застосунку «Резерв+» надійшло сповіщення про порушення правил військового обліку у зв`язку із неявкою за повісткою із повідомленням про необхідність сплатити штраф із застосуванням знижки у розмірі 50%. Водночас було виявлено, що з`явилася червона відмітка «Вас розшукує ТЦК» та напис «ТЦК та СП, 21.03.2025 звернувся до Нацполіції, щоб доставити вас для складання протоколу. Причина: Не прибули за повісткою до ТЦК та СП». В подальному 19.09.2025 представником позивача на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено адвокатський запит № 02-22/2025 для з`ясування підстав оголошення в розшук ОСОБА_1 . Листом № 3/8839 від 25.09.2025, повідомлено, що за даними ІКС «Оберіг» ОСОБА_1 зазначений, як порушник правил військового обліку з 21.03.2025 року, причина внесення – неприбуття за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк та місце зазначені у повістці № 2659683 від 25.02.2025. На адресу відповідача 16.10.2025 направлено заяву № 03-22/2025 стосовно закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із спливом строків зазначених у ст.38 КУпАП. Однак, відповідач листом № 3/9518 від 22.10.2025 повідомив, що закриття провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП можливе тільки за наявності вини особи. З урахуванням вищезазначеного позивач вважає дії ІНФОРМАЦІЯ_2 неправомірними, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 06.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі на підставі даного позову, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що ОСОБА_1 було направлено повістку для уточнення даних з датою прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ), на 10.03.2025 року о 09:00 годині, оскільки останній не прибув у вказаний час, як порушник військового обліку був поданий у розшук до Органів Національної поліції за зверненням №1701198 від 21.03.2025р. 04:41 годин, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення військовозобов`язаного до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для притягнення до адміністративної відповідальності. Вважає, що відповідач діяв на підставі , у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а позовні вимоги не обгрунтовані та такими, що не підлягають до задоволення.
Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.
Згідно відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів молодший лейтенант ОСОБА_1 (РНОКНІ: НОМЕР_1 ) перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 (внесена інформація про особу в систему 22.04.2021 року).
25.02.2025 року створена повістка № 2659683 для уточнення даних з датою прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ), на 10.03.2025 року о 09:00 годині.
Вказана повістка була надіслана рекомендованим листом через АТ «УКРПОШТА» (створена автоматично, № відправлення 0610233684344) 24.02.2025 року о 21:57 годині на адресу заресстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 (Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, бланк відправлення Ф.119) та 05.03.2025 року повернута до ІНФОРМАЦІЯ_2 з відміткою у Довідні про причини повернення/досилання (бланк Ф.20) - «повертається», «адресат відсутній за вказаною адресою».
У зв`язку з неприбуттям по повістці, військовозобов`язаний офіцер запасу молодший лейтенант ОСОБА_1 як порушник військового обліку був поданий у розшук до Органів Національної поліції за зверненням №1701198 від 21.03.2025р. 04:41 годин, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення військовозобов`язаного до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для притягнення до адміністративної відповідальності (відповідно до статті 27 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у разі невиконання під час мобілізації громадянином обов`язків, передбачених частинами першою, третьою статті 22 цього Закону, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки звертається до органів та підрозділів, що входять до системи поліції, що до здійснення адміністративного затримання та доставляння такого громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки).
16.08.2025 в мобільному застосунку «Резерв+» позивачу надійшло сповіщення про порушення правил військового обліку у зв`язку із неявкою за повісткою із повідомленням про необхідність сплати штрафу із застосуванням знижки у розмірі 50%. Також позивачем виявлено, що з`явилася червона відмітка «Вас розшукує ТЦК» та напис «ТЦК та СП 21.03.2025 звернувся до Нацполіції, щоб доставити вас для складання протоколу. Причина: Не прибули за повісткою до ТЦК та СП»(підтвердження додається). 
У зв`язку тим, що станом на 16.08.2025 позивач (РНОКПП: НОМЕР_1 ) особисто не отримував жодної повістки, та у зв`язку з тим, що на даний час перебуває за межами території України, через представника звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із адвокатським запитом № 02-22/2025 для з`ясування підстав для оголошення в розшук ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) із наданням відповідних підтверджуючих документів, а саме: докази відправлення/особистого вручення зазначеної повістки ОСОБА_1 про виклик до ТЦК та СП; докази отримання ОСОБА_1 зазначеної повістки (документи, що підтверджують особисте отримання з підписом ОСОБА_1 або повідомлення про вручення тощо); у випадку невручення повістки про виклик, докази повернення листа без вручення адресату із відповідними відмітками від АТ «Укрпошти».
Представником позивача отримано від ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідь № 3/8839 від 25.09.2025, якою повідомлено, що за даними ІКС «Оберіг» ОСОБА_1 зазначений, як порушник правил військового обліку з 21.03.2025 року, причина внесення – неприбуття за викликом до ТЦК та СП у строк та місце зазначені у повістці № 2659683 від 25.02.2025. Вказана повістка була направлена для уточнення військовооблікових даних позивача з датою прибуття на 10.03.2025 о 09:00 год. Окрім того, зазначено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, як порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.
16.10.2025 на адресу відповідача направлено заяву № 03-22/2025 стосовно закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із спливом строків зазначених у ст.38 КУпАП. Однак, відповідач листом № 3/9518 від 22.10.2025 повідомив, що закриття провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП можливе тільки за наявності вини особи.
Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся в суд з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби Закон України від 25.03.1992 №2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу (далі Закон №2232-ХІІ).
Згідно з частинами першою, третьої статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до частин першої, третьої статті 33 Закону №2232-ХІІ військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Частиною п`ятою статті 33 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (частина перша статті 34 Закону №2232-ХІІ).
На виконання частини п`ятої статті 33 Закону №2232-ХІІ Кабінет Міністрів України затвердив Порядок №1487, пунктом 2 якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 16 березня 2017 року №1951-VIII Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Закон №1951-VIII) єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (частина перша статті 2 Закону №1951-VIII).
За приписами частин восьмої, дев`ятої статті 5 Закону №1951-VIII органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
З урахуванням зазначеного відповідач є органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та повинен забезпечувати актуалізацію його бази даних до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У свою чергу, пункт 20-1 частини першої статті 7 Закону №1951-VIII передбачає що до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення).
Таким чином, до Реєстру вносяться дані саме про притягнення до відповідальності за порушення правил обліку.
Наявність в Реєстрі інформації про неявку позивача за повісткою не є видом чи формою адміністративної відповідальності, тому закінчення строків притягнення до відповідальності не свідчить про необхідність виключення з Реєстру відомостей про неприбуття особи за повісткою до ТЦК, що є службовими даними, які підлягають внесенню до Реєстру.
Військовий облік є безперервним процесом, який вимагає актуальної інформації про військовозобов`язаних для забезпечення мобілізаційної готовності. Факт неявки за повісткою, навіть якщо за нього не може бути накладено адміністративне стягнення, залишається невиконаним зобов`язанням, яке безпосередньо впливає на точність та повноту даних у Реєстрі.
Збереження інформації про порушення правил військового обліку в Реєстрі (навіть якщо строки адміністративної відповідальності закінчилися) є важливим для цілей актуалізації даних та моніторингу виконання військового обов`язку.
Вимога щодо самостійного прибуття особи для скасування позначки спрямована на забезпечення виконання позивачем його обов`язку з`явитися до ТЦК для оновлення своїх даних та з`ясування обставин його військово-облікового статусу, а не на накладення штрафу.
Це механізм забезпечення належного військового обліку, який відрізняється від карального заходу. Неможливість накласти штраф не означає, що держава повинна втратити критично важливу інформацію про неявку або можливість забезпечити виконання особою її безперервного обов`язку з`явитися та оновити свої записи.
Окремо суд зазначає, що доказів щодо адміністративного провадження стосовно позивача суду не надано, що свідчить, що позивача не притягували до адміністративної відповідальності та не накладали на нього адміністративне стягнення.
Наявність в ЄДРПВР запису про неприбуття позивача за повісткою не є ні адміністративним стягненням, ні видом адміністративної відповідальності, тому що цього не передбачено в КУАП.
Прирівнювання запису в ЄДРПВР про неприбуття за викликом до виду адміністративної відповідальності/стягнення є безпідставним та необґрунтованим нормативно.
Реєстр є базою даних, яка відображає статус особи щодо виконання нею військового обов`язку. Факт неявки за повісткою є об`єктивною обставиною, що вказує на порушення правил військового обліку, незалежно від того, чи буде за це накладено адміністративне стягнення.
Внесення такої інформації до Реєстру є необхідним для належного військового обліку і не порушує презумпцію невинуватості щодо притягнення до відповідальності, а відображає факт недотримання зобов`язання, що вимагає подальших дій для забезпечення мобілізаційної готовності.
Також суд констатує, що наявність в ЄДРПВР інформація про неприбуття позивача за повісткою, жодним чином не порушує його права.
Від так суд дійшов переконання, що дії відповідача щодо внесення відомостей про порушення правил військового обліку до Реєстру та звернення до Національної поліції вчинені на підставі та в межах повноважень, визначених чинним законодавством України, з метою забезпечення належного військового обліку та мобілізаційної готовності держави.
Внесення інформації про неявку до Реєстру є необхідним для відображення актуального статусу військовозобов`язаного та забезпечення достовірності даних для цілей мобілізації, і не є порушенням презумпції не винуватості.
Звернення до поліції є законним механізмом забезпечення явки особи для виконання її обов`язків з військового обліку, а не виключно для складення протоколу про адміністративне правопорушення.
Суд відхиляє доводи позивача про невручення повістки позивачу, у зв`язку з перебуванням його за межами України.
Чинним законодавством України не передбачено направлення військовозобов`язаному повістки за його місцем перебування за кордоном.
Враховуючи, що позивач є громадянином України, має зареєстроване місце проживання, перебуває на обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_1 , є військовозобов`язаним та незалежно від місця свого перебування має конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, тому має обовязок з`явитися за викликом до відповідача, або повідомити відповідача про неможливість прибуття в установлені законом строки.
Враховуючи вищевикладене, в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.
Керуючись ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 255, 260-262 КАС України, суд
вирішив:
У задоволенні позову відмовити повністю.
Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.
Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Суддя 	Віталіна ГАЙДАШ