ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/956/13	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Л.В. Поліщук,
суддів: К.В. Богатиря, А.І. Ярош, 
секретар судового засідання - І.С. Мисько,
за участю представників сторін:
ТОВ «Недержавна виконавча служба»: А.С. Піхотенко
Арбрітражна керуюча: Г.О. Сластнікова
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Недержавна виконавча служба»
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.12.2025 (суддя С.І. Райчева, м.Одеса, повну ухвалу складено 29.12.2025) про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат за виконання повноважень ліквідатора
у справі №916/956/13
за заявою кредитора: Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕДЕРЖАВНА ВИКОНАВЧА СЛУЖБА»
до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД»
про банкрутство,

В С Т А Н О В И В :

Коротка історія справи 
Постановою Господарського суду Одеської області від 04.10.2013 (суддя Грабован Л.І.) Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» визнано банкрутом та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.12.2021 справу №916/956/13 прийнято до свого провадження суддею Антощук С.І.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.01.2023 призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» арбітражну керуючу Сластнікову Ганну Олександрівну (свідоцтво №2026 від 26.11.2021) (далі - Сластнікова Г.О.).
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.01.2025 відсторонено арбітражну керуючу Сластнікову Г.О. (свідоцтво №2026 від 26.11.2021) від виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» та призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» арбітражну керуючу Коренчук Тетяну Олександрівну (свідоцтво №2018 від 08.11.2021) (далі - Коренчук Т.О.). 
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 03.09.2025 клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» арбітражної керуючої Коренчук Т.О. про продовження строку ліквідаційної процедури та строку повноважень ліквідатора - задоволено. Продовжено строк ліквідаційної процедури Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» та повноважень ліквідатора у справі №916/956/13 на 6 місяців, а саме: до 03.03.2026 включно.
09.12.2025 до господарського суду першої інстанції надійшло клопотання арбітражної керуючої Сластнікової Г.О. про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат за період з 25.01.2023 по 20.01.2025, відповідно до якого арбітражна керуюча просила:
1)затвердити звіт ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат за період з 25.01.2023 по 20.01.2025, відповідно до якого розмір основної грошової винагороди арбітражної керуючої Сластнікової Г.О. за виконання своїх обов`язків та повноважень у цій справі про банкрутство за вказаний період становить 521022,57 грн;
2)внести до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» грошові вимоги Сластнікової Г.О. у розмірі 521022,57 грн, які задовольняються позачергово;
3)зобов`язати ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» внести відповідні зміни та подати до Господарського суду Одеської області реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД».
Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.12.2025 клопотання (вх.ГСОО №3-1227/25 від 09.12.2025) арбітражної керуючої Сластнікової Г.О. про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат за період з 25.01.2023 по 20.01.2025 задоволено частково. Затверджено звіт арбітражної керуючої Сластнікової Г.О. про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат за виконання повноважень ліквідатора у справі №916/956/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» за період з 25.01.2023 по 20.01.2025 у сумі 521022,57 грн основної грошової винагороди. У задоволенні іншої частини клопотання (вх. ГСОО №3-1227/25 від 09.12.2025) - відмовлено.
Затверджуючи відповідний звіт арбітражної керуючої Сластнікової Г.О., суд першої інстанції виходив з того, що надання послуг професійного арбітражного керуючого відбувається на платній основі, а розрахунок розміру основної грошової винагороди здійснено у відповідності до чинного законодавства.
При цьому місцевий господарський суд відхилив заперечення представника кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕДЕРЖАВНА ВИКОНАВЧА СЛУЖБА» стосовно задоволення вказаного звіту із посиланням на те, що за період виконання арбітражною керуючою Сластніковою Г.О. повноважень ліквідатора у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД», а саме, за період з 25.01.2023 по 29.01.2025, а також після відсторонення арбітражної керуючої, скарги на її дії чи бездіяльність до суду не надходили. Також комітет кредиторів із заявами стосовно відсторонення арбітражної керуючої Сластнікової Г.О. від виконання повноважень ліквідатора у справі та призначення іншого арбітражного керуючого не звертався.
Відмову у задоволенні іншої частини клопотання щодо включення основної грошової винагороди арбітражної керуючої Сластнікової Г.О. до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» суд мотивував тим, що ліквідатор банкрута не є його кредитором у розумінні Кодексу України з процедур банкрутства, а витрати ліквідаційної процедури не є кредиторськими вимогами.
Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги
Не погодившись з ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.12.2025, Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕДЕРЖАВНА ВИКОНАВЧА СЛУЖБА» звернулося із апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.12.2025 у даній та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні клопотання арбітражної керуючої Сластнікової Г.О. про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат за період з 25.01.2023 по 20.01.2025 і затвердження звіту арбітражної керуючої Сластнікової Г.О. про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат за виконання повноважень ліквідатора у справі №916/956/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» за період з 25.01.2023 по 20.01.2025 у сумі 521022,57 грн основної грошової винагороди.
Мотивуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначив, що оскаржувана ухвала Господарського суду Одеської області від 23.12.2025 у справі №916/956/13 є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у повному обсязі, оскільки затвердження звіту арбітражної керуючої Сластнікової Г.О. про нарахування та виплату основної грошової винагороди в сумі 521022,57 грн за період з 25.01.2023 по 20.01.2025 суперечить нормам Кодексу України з процедур банкрутства, принципам добросовісності, розсудливості та пропорційності винагороди обсягу фактично виконаної роботи, а також судовій практиці Верховного Суду.
Арбітражна керуюча Сластнікова Г.О., здійснюючи повноваження ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» протягом двох років, обмежилася кількома безрезультатними запитами, не забезпечивши реєстрацію права власності на квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , не ініціювавши звернення до правоохоронних органів щодо можливого незаконного заволодіння квартирою АДРЕСА_4 директором ОСОБА_1 , не отримавши банківські виписки від Публічного акціонерного товариства «ВІЕЙБІ БАНК» для аналізу субсидіарної відповідальності засновників. Такі дії не призвели до поповнення ліквідаційної маси, захисту інтересів кредиторів чи досягнення мети процедури банкрутства, що робить заявлену винагороду явно неспівмірною та необґрунтованою. Комітет кредиторів не схвалив звіт (протокол від 01.12.2025), а фонд для авансування витрат не створено, що виключає підстави для виплати за рахунок коштів боржника чи кредиторів.
Виплата винагороди без урахування реальних результатів роботи суперечить суті незалежної професійної діяльності арбітражного керуючого як суб`єкта, який отримує оплату виключно за ефективні дії, спрямовані на задоволення вимог кредиторів, а не за формальне перебування в статусі. Це порушує верховенство права, принципи справедливості та рівності учасників процесу, а також завдання господарського судочинства (стаття 2 Господарського процесуального кодексу України). 
На думку скаржника, суд першої інстанції не здійснив належного дослідження обсягу виконаної роботи, не застосував судовий розсуд з урахуванням пропорційності та не врахував заперечення ключового кредитора, що призвело до необґрунтованого судового рішення.
Крім того, апелянт звернув увагу на те, що 03.01.2025 Міністерством юстиції України видано наказ №42/5 «Про припинення діяльності арбітражного керуючого Сластнікової Ганни Олександрівни та дії свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого», при цьому остання просить задовольнити її клопотання про виплату основної винагороди за період з 25.01.2023 по 20.01.2025, а отже, вже після того, як її діяльність була припиненою. Відсутність у Сластнікової Г.О. правового статусу арбітражного керуючого з 03.01.2025 виключає її право на подання клопотань про виплату винагороди за подальші періоди.
Позиція арбітражної керуючої Сластнікової Г.О. щодо апеляційної скарги
У відзиві на апеляційну скаргу арбітражна керуюча Сластнікова Г.О. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.12.2025 у справі №916/956/13 - залишити без змін.
Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, арбітражна керуюча, зокрема, зазначила, що сама по собі наявність повноважень арбітражного керуючого вже породжує право на отримання основної грошової винагороди, яку у даному випадку нараховано у мінімально допустимому розмірі, і законодавець пов`язує винагороду саме з періодом здійснення повноважень, а не з досягненням певного результату чи обсягом виконаних дій.
Сластнікова Г.О. зазначила, що виконуючи повноваження ліквідатора у даній справі, вона знайомилася з матеріалами справи про банкрутство, яка триває з 2013 року, досліджувала великий обсяг матеріалів та вивчала їх, аналізувала їх, зверталася із запитами до установ, розшукуючи ліквідаційну масу банкрута; отримавши відмову від Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, звернулася до суду з клопотанням надати арбітражному керуючому копії всіх справ (документів) щодо права власності відносно квартир з 1 по 99, машиномісць з 1 по 62, всіх нежилих приміщень (в тому числі нежитлові приміщення офісів з 1 по 8), гаражів та інших об`єктів нерухомості, що розташовані за адресою: АДРЕСА_5 (будівельна адреса АДРЕСА_6 ), вчиняла інші дії, передбачені статтею 61 Кодексу України з процедур банкрутства, тобто, сумлінно та неухильно виконувала всі вимоги чинного законодавства та неофіційні вказівки кредитора, розраховуючи на гідну та своєчасну оплату праці.
Жодного нарікання, жодної претензії, жодного висловлювання на адресу ліквідатора під час виконання нею повноважень від кредитора не надходило. Жодної скарги на рішення, дії або бездіяльність ліквідатора кредитором скеровано не було, що свідчить про те, що скаржник не скористався диспозитивним принципом права на оскарження дій або бездіяльності арбітражного керуючого, а подання апеляційної скарги є лише спробою уникнути оплати праці останньої.
Щодо аргументу апелянта про відсутність у Сластнікової Г.О. правового статусу арбітражного керуючого з 03.01.2025, що виключає, на думку апелянта, її право на подання клопотань про виплату винагороди за період з 03.01.2025 по 20.01.2025, Сластнікова Г.О. зазначила, що Міністерство юстиції України не могло внести до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України запис про припинення дії свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого Сластнікової Г.О. одразу після видачі Міністерством наказу від 03.01.2025 №42/5 «Про застосування до арбітражного керуючого Сластнікової Ганни Олександрівни дисциплінарного стягнення у виді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого, припинення діяльності арбітражного керуючого та дії свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого» з тих причин, що 19.12.2024 внаслідок несанкціонованого втручання було зупинено роботу єдиних та державних реєстрів, в тому числі - Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, функціонування якого було відновлено лише 20.01.2025. Відтак діяльність арбітражної керуючої Сластнікової Г.О. була припинена 20.01.2025, з дня внесення до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України запису про припинення дії її свідоцтва, а тому суд першої інстанції вірно визначився з правомірністю вимоги про затвердження звіту за період з 25.01.2023 по 20.01.2025.
Сластнікова Г.О. також звернула увагу на те, що дострокове припинення повноважень ліквідатора Сластнікової Г.О. у даній справі про банкрутство відбулося не за волею арбітражної керуючої, а виключно за наслідком прийняття неправомірного наказу Міністерства юстиції України в особі Департаменту банкрутства, який у подальшому був оскаржений у судовому порядку та скасований (справа розглядалася Одеським окружним адміністративним судом та П`ятим апеляційним адміністративним судом за №420/3155/25). Таким чином, недосягнення так званої «результативності» у даній справі не залежало від волі арбітражної керуючої.
Одночасно із поданням відзиву на апеляційну скаргу арбітражною керуючою заявлено клопотання про поновлення процесуального строку, встановленого судом на подання відзиву на апеляційну скаргу, яке мотивоване тим, що ухвалу від 02.02.2026 про відкриття апеляційного провадження у даній справі Сластніковій Г.О. вручено не було, а її примірник отримано разом з апеляційною скаргою 16.03.2026 в результаті долучення Сластнікової Г.О. до кола учасників справи.
Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу Сластнікова Г.О. просила постановити окрему ухвалу, якою визнати зловживання процесуальними правами з боку адвоката Піхотенко Анни Сергіївни (свідоцтво серії ЗП 001810, видане Радою адвокатів Запорізької області від 27.09.2018), копію якої скерувати до КДКА Запорізької області для вжиття дисциплінарних заходів реагування. Клопотання обґрунтоване тим, що представник кредитора вчинила протиправну бездіяльність, яка полягає у тому, що ані на поштову адресу (якою велося листування ліквідатора з кредитором), ані в месенджер (в якому велося листування ліквідатора з кредитором), ані в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС (у спосіб, передбачений статтею 42 Господарського процесуального кодексу України), ані на офіційну адресу для листування адвокат не скерувала примірник апеляційної скарги з додатками арбітражному керуючому Сластніковій Г.О., чим вчинила протиправну бездіяльність, яка свідчить або про непрофесійність адвоката, який має право на здійснення адвокатської діяльності з вересня 2018 року, або про зловживання правом. 
Також у відзиві на апеляційну скаргу Сластнікова Г.О. просила стягнути з апелянта Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕДЕРЖАВНА ВИКОНАВЧА СЛУЖБА» на користь арбітражної керуючої Сластнікової Г.О. судові витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги адвоката в сумі 20000,00 грн. При цьому Сластніковою Г.О. разом із відзивом на апеляційну скаргу надано докази таких витрат.
Рух справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді апеляційної інстанції
Апеляційну скаргу зареєстровано судом 31.12.2025 за вх.№5329/25.
Відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.12.2025 автоматизований розподіл не відбувся у зв`язку з відсутністю потрібної кількості суддів для розподілу справи.
08.01.2026 автоматизованою системою документообігу суду для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, А.І. Ярош, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2026.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.01.2026 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Недержавна виконавча служба» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.12.2025 у справі №916/956/13. Доручено Господарському суду Одеської області надіслати на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи №916/956/13 в частині, яка стосується розгляду клопотання (вх. ГСОО №3-1227/25 від 09.12.2025) арбітражної керуючої Сластнікової Г.О. про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат за період з 25.01.2023 по 20.01.2025.
28.01.2026 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали оскарження ухвали.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕДЕРЖАВНА ВИКОНАВЧА СЛУЖБА» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.12.2025 у справі №916/956/13. Встановлено учасникам справи строк до 18.02.2026 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи. Розгляд апеляційної скарги призначено на 30.03.2026 о 14:00 год.
29.03.2026 Сластніковою Г.О. через систему «Електронний суд» подано відзив на апеляційну скаргу (вх.№5329/25/Д2 від 30.03.2026).
У судовому засіданні 30.03.2026 колегія суддів, керуючись частиною другою статті 119 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи поважність причин пропуску строку на подання Сластніковою Г.О. відзиву на апеляційну скаргу, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, продовжила строк на подання відзиву, прийнято вказаний відзив до розгляду та долучено його до матеріалів справи.
Крім того, у судовому засіданні 30.03.2026 протокольною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання Сластнікової Г.О. про постановлення окремої ухвали у справі №916/2079/23.
При цьому колегія суддів виходила з наступного.
Відповідно до приписів частин першої, другої статті 246 Господарського процесуального кодексу України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (у тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.
Разом з тим, постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду, яке він може реалізувати у випадку виявлення при вирішенні спору по суті порушення певним органом чи особою вимог законодавства (аналогічний висновок міститься у пункті 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.11.2019 у справі №171/2124/18, у пункті 72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2018 у справі №521/18287/15-ц).
Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що суд не постановляє окремих ухвал за клопотаннями сторін (аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.02.2022 у справі №750/3192/14).
Південно-західний апеляційний господарський суд також зазначає, що у даному випадку не було встановлено підстав для постановлення окремої ухвали.
У судовому засіданні, яке за клопотанням скаржника проводилось в режимі відеоконференції, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕДЕРЖАВНА ВИКОНАВЧА СЛУЖБА» надала усні пояснення, відповідно до яких підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити. Сластнікова Г.О. заперечувала проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.
В силу статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши представника Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕДЕРЖАВНА ВИКОНАВЧА СЛУЖБА» та арбітражну керуючу Сластнікову Г.О., дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне. 
Обставини справи
Постановою Господарського суду Одеської області від 04.10.2013 Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» визнано банкрутом та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.01.2023 призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» арбітражну керуючу Сластнікову Г.О. (свідоцтво №2026 від 26.11.2021).
Як вбачається із наявних в матеріалах оскарження звітів ліквідатора Сластнікової Г.О., з метою розшуку ліквідаційної маси банкрута нею здійснювались відповідні запити до відповідних органів та отримувались відповідні листи, якими повідомлено щодо відсутності за боржником зареєстрованого рухомого/нерухомого майна, а також щодо відсутності надання спеціальних дозволів чи ліцензій. Ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» отримано витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, відповідно до якого за вказаними параметрами запиту інформація відсутня. Згідно із інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта в «старому» реєстрі прав власності на нерухоме майно містяться записи стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД». Наразі ліквідатором проводиться робота щодо актуалізації даних щодо нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД». Також ліквідатором проводиться робота щодо встановлення фінансового стану і майна банкрута на день відкриття ліквідаційної процедури та під час її проведення, виявлення майнових активів банкрута, банківських рахунків, проведення інвентаризації майна та іншого.
Ліквідатор Сластнікова Г.О. зверталась до Господарського суду Одеської області з клопотанням (вх. ГСОО №28958/23 від 24.08.2023) про витребування доказів, у якому заявниця просила суд зобов`язати Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради надати копії усіх справ (документів) щодо права власності відносно квартир з 1 по 99, машиномісць з 1 по 62, всіх нежилих приміщень (в тому числі нежитлові приміщення офісів з 1 по 8), гаражів та інших об`єктів нерухомості, що розташовані за адресою: АДРЕСА_5 (будівельна адреса АДРЕСА_6 ).
В обґрунтування вказаного клопотання ліквідатор банкрута зазначила, що рішенням Господарського суду Одеської області від 15.09.2010 у справі №4/90-10-2601 визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» забудовником та замовником на 9-ти поверховий з мансардою 2-х секційний житловий будинок з 2-х рівневим підземним паркінгом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 (будівельна адреса: АДРЕСА_6 ), та визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» права забудовника на 9-ти поверховий з мансардою 2-х секційний житловий будинок з 2-х рівневим підземним паркінгом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 (будівельна адреса: АДРЕСА_6 ).
Також даним рішенням визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» право власності на 9-ти поверховий з мансардою 2-х секційний житловий будинок з 2-х рівневим підземним паркінгом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 (будівельна адреса: АДРЕСА_6 ).
Під час виконання арбітражною керуючою Сластнікової Г.О. повноважень ліквідатора у справі нею було встановлено, що 07.08.2013 (у період розпорядження майном) між банкрутом та Саркісовим Владиславом Юрійовичем підписано акт приймання передачі об`єкту інвестування: квартири АДРЕСА_7 , загальною площею 126,8 кв.м. Також арбітражною керуючою встановлено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не виявлено право власності на машиномісце №9, 10, 27 за адресою: АДРЕСА_5 (будівельна адреса: АДРЕСА_6 ).
У зв`язку із необхідністю з`ясування права власності щодо нерухомого майна, яке наявне в 9-ти поверховому з мансардою 2-х секційному житловому будинку з 2-х рівневим підземним паркінгом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 (будівельна адреса: АДРЕСА_6 ) (оскільки даний будинок належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД») арбітражна керуюча зверталась до Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради із запитом №01-20/40/23 від 09.05.2023 з вимогою про надання належним чином засвідчених копій всіх (справ) документів щодо права власності відносно квартири, машиномісць, гаражів, нежитлових приміщень та інших об`єктів нерухомості, що розташовані за адресою: АДРЕСА_5 (будівельна адреса: АДРЕСА_6 ) за період з 2009 року по теперішній час.
Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради на вказаний запит арбітражної керуючої надало відповідь, у якій зазначило, що станом на 31.12.2012 інформація про зареєстроване право власності на об`єкти нерухомого майна за адресою АДРЕСА_5 , за юридичною особою - Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» у комунального підприємства відсутні, та зазначило, що за боржником зареєстровано право власності на гараж, загальною площею 51,7 кв.м, за адресою АДРЕСА_6 . Копії запитуваних документів комунальне підприємство ліквідатору не надало.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.09.2023 витребувано у Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради належним чином засвідчену копію відповіді на запит арбітражної керуючої Сластнікової Г.О. (вих. №01_20/77/23 від 09.07.2023) про надання інформації.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.01.2024 витребувано у Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради належним чином засвідчену копію справи (документів) щодо права власності відносно квартири АДРЕСА_8 (будівельна адреса АДРЕСА_6 ), та копії усіх справ (документів) щодо права власності відносно машиномісць з 1 по 62, всіх нежилих приміщень (в тому числі нежитлові приміщення офісів з 1 по 8), гаражів та інших об`єктів нерухомості, що розташовані за адресою: АДРЕСА_5 (будівельна адреса АДРЕСА_6 ), копії відповіді на запит арбітражної керуючої Сластнікової Ганни Олександрівни (вих. №01_20/77/23 від 09.07.2023) про надання інформації.
На виконання вказаної ухвали суду, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради надало до господарського суду лист за вих. №579/03.01-08 від 20.02.2024, у якому зазначило, що за приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Так, пунктами 1.4. 1.6 статуту Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 28.07.2021 №462-VIII, встановлено, що Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради є комерційним, здійснює свою діяльність на принципах господарського розрахунку, власного комерційного ризику, вільного найму працівників. Відповідно до підпункту 2.2.6. пункту 2.2. статуту предметом діяльності підприємства є надання інформації та/або копій матеріалів, що знаходяться на зберіганні у Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, у тому числі на договірних засадах. Пунктом 6.4. статуту встановлено, що Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради надає послуги за тарифами, затвердженими директором Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради за погодженням з Уповноваженим органом, та розрахованими відповідно до законодавства.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.04.2024 уповноважено Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕДЕРЖАВНА ВИКОНАВЧА СЛУЖБА» звернутись до Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради із заявою про одержання витребуваних ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.01.2024 у справі №916/956/13 доказів. Витрати, пов`язані з отриманням доказів, витребуваних ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.01.2024 у справі №916/956/13, покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕДЕРЖАВНА ВИКОНАВЧА СЛУЖБА».
04.10.2024 арбітражною керуючою Сластніковою Г.О. були подані пояснення щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕДЕРЖАВНА ВИКОНАВЧА СЛУЖБА», відповідно до яких:
-щодо квартири АДРЕСА_9 , у реєстрі наявний лише запис про обтяження (заборону відчуження);
-за наявною інформацією попередньо можна зробити висновок, що на квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 (будівельна адреса: АДРЕСА_6 ) право власності не зареєстровано;
-процес підготовки документів та реєстрації права власності на це нерухоме майно вимагає певного часу й відповідних фінансових витрат, тому з метою узгодження подальших дій планується скликання засідання комітету кредиторів;
-ознайомитись з матеріалами реєстраційної справи для перевірки повноважень директора Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» не вдалось, оскільки на відповідний запит інформація надана не була, у відповідь на запит ліквідатора до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про надання належним чином засвідчених копій матеріалів реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» за період з 13.11.2002 і по теперішній час відмовлено у наданні запитуваних документів, у зв`язку з чим виникає необхідність витребування необхідних документів у судовому порядку та відповідне клопотання буде скеровано до суду;
-ліквідатором направлено запит на адресу ліквідатора Публічного акціонерного товариства «ВіейБі Банк» з проханням надати виписки по всім рахункам Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» (в тому числі відкритим/закритим/припиненим/ліквідованим тощо) для проведення аналізу наявності підстав для притягнення до субсидіарної відповідальності засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» та виконання Сластніковою Г.О. інших повноважень ліквідатора, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, за період з 13.11.2002 і по теперішній час, проте запитуваних документів ліквідатору не надано;
-10.06.2019 Публічне акціонерне товариство «ВіейБі Банк» долучало до матеріалів справи №916/956/13 виписки по особових рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД»;
-питання про покладення субсидіарної відповідальності на засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» вже було предметом судового розгляду; рішенням Господарського суду Одеської області від 23.04.2021 у справі №916/956/13(916/3449/19) було відмовлено у задоволенні позовної заяви арбітражної керуючої Ракіної А.А. про притягнення керівника (засновника) Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» до субсидіарної відповідальності та стягнення з нього 46131558,64 грн.
07.10.2024 арбітражна керуюча Сластнікова Г.О. звернулась до Господарського суду Одеської області з клопотанням про витребування у Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Управління державної реєстрації Одеської міської ради належним чином засвічених копій матеріалів реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» за період з 13.11.2022 і по теперішній час, у задоволенні якого протокольною ухвалою суду першої інстанції від 09.10.2024 було відмовлено.
22.11.2024 арбітражна керуюча Сластнікова Г.О. звернулась до Господарського суду Одеської області з клопотанням про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат за період з 25.01.2023 по 21.10.2024, відповідно до якого розмір основної грошової винагороди арбітражної керуючої Сластнікової Г.О. за виконання своїх обов`язків та повноважень у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» становить 449796,76 грн, а розмір витрат за вказаний період ліквідатором не надано з метою зменшення фінансових видатків кредиторів у справі про банкрутство.
Із наявного в матеріалах оскарження копії протоколу судового засідання від 27.11.2024 у даній справі вбачається, що представник кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕДЕРЖАВНА ВИКОНАВЧА СЛУЖБА» зазначив, що даний звіт комітетом кредиторів не затверджувався.
20.01.2025 до Господарського суду Одеської області надійшов лист Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), яким повідомлено, що 03.01.2025 Міністерством юстиції України видано наказ №42/5 «Про припинення діяльності арбітражного керуючого Сластнікової Ганни Олександрівни та дії свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого».
У зв`язку із вказаними обставинами, ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.01.2025 відсторонено арбітражну керуючу Сластнікову Г.О. (свідоцтво №2026 від 26.11.2021) від виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» у зв`язку із припиненням діяльності арбітражної керуючої Сластнікової Г.О. та дії свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого; призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» арбітражну керуючу Коренчук Т.О. (свідоцтво №2018 від 08.11.2021).
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.08.2025 зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕДЕРЖАВНА ВИКОНАВЧА СЛУЖБА» надати суду відомості щодо розгляду звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражної керуючої Сластнікової Г.О., здійснення та відшкодування її витрат за період з 25.01.2023 по 21.10.2024 на зборах комітету кредиторів та письмові пояснення щодо погодження або заперечення на звіт про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражної керуючої Сластнікової Г.О.
01.09.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕДЕРЖАВНА ВИКОНАВЧА СЛУЖБА» звернулось до суду першої інстанції із заявою, відповідно до якої заперечувало проти задоволення клопотання арбітражної керуючої Сластнікової Г.О. про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражної керуючої Сластнікової Г.О., здійснення та відшкодування її витрат за період з 25.01.2023 по 21.10.2024, з посиланням на те, що: фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого не створювався; арбітражною керуючою Сластніковою Г.О. жодного разу не подавався комітету кредиторів звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, а тому комітетом кредиторів не розглядалися відповідні звіти та не ухвалювалися жодні рішення з цього питання.
01.12.2025 відбулося засідання комітету кредиторів у справі №916/956/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД», на якому щодо питання порядку денного про затвердження звіту арбітражної керуючої Сластнікової Г.О. про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат за період з 25.01.2023 по 20.01.2025, рішення не прийнято.
09.12.2025р. до господарського суду першої інстанції надійшло клопотання арбітражної керуючої Сластнікової Г.О. про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат за період з 25.01.2023 по 20.01.2025, відповідно до якого арбітражна керуюча, зокрема, просила затвердити звіт ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат за період з 25.01.2023 по 20.01.2025, відповідно до якого розмір основної грошової винагороди арбітражної керуючої Сластнікової Г.О. за виконання своїх обов`язків та повноважень у цій справі про банкрутство за вказаний період становить 521022,57 грн.
У звіті ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат за період з 25.01.2023 по 20.01.2025 Сластніковою Г.О. зазначено, що у судовому порядку встановлено, що розмір основної грошової винагороди ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» становить три мінімальні заробітні плати за кожен місяць виконання повноважень. З 01.01.2023 розмір мінімальної заробітної плати становив 6700,00 грн, відповідно, розмір трьох мінімальних заробітних плат складає 20100,00 грн. З 01.01.2024 розмір мінімальної заробітної плати становив 7100,00 грн, відповідно, розмір трьох мінімальних заробітних плат складає 21300,00 грн. З 01.01.2024 розмір мінімальної заробітної плати становив 8000,00 грн, відповідно, розмір трьох мінімальних заробітних плат складає 24000,00 грн. Відтак, розмір основної грошової винагороди ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» арбітражної керуючої Сластнікової Г.О. за період з 25.01.2023 по 20.01.2025 включно становить 521022,57 грн. Розмір витрат за вказаний період ліквідатором на затвердження не надається з метою зменшення фінансових видатків кредиторів у справі про банкрутство.
Ухвалою Господарського суду Одеськох області від 23.12.2025 клопотання (вх.ГСОО №3-1227/25 від 09.12.2025) арбітражної керуючої Сластнікової Г.О. про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат за період з 25.01.2023 по 20.01.2025 задоволено частково. Затверджено звіт арбітражної керуючої Сластнікової Г.О. про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат за виконання повноважень ліквідатора у справі №916/956/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» за період з 25.01.2023 по 20.01.2025 у сумі 521 022, 57 грн основної грошової винагороди. У задоволенні іншої частини клопотання (вх. ГСОО №3-1227/25 від 09.12.2025 р.) - відмовлено.
Позиція суду апеляційної інстанції
Предметом апеляційного оскарження у цій справі є ухвала господарського суду першої інстанції про затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування основної грошової винагороди арбітражного керуючого.
Відповідно до частини першої статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України «Про міжнародне приватне право», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно із частиною шостою статті 12 Господарського процесуального кодексу України Господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.
Поряд з цим, Кодекс України з процедур банкрутства введений в дію 21.10.2019.
З дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про банкрутство» (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 441).
Тобто, у зв`язку із введенням в дію Кодексу України з процедур банкрутства та з урахуванням пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу, втратили чинність всі редакції Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі також - Закон про банкрутство).
Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.
Тлумачення пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства приводить до висновку, що законодавцем за темпоральним критерієм визначено пряму дію норм цього Кодексу та їх застосування при розгляді справ про банкрутство незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, за винятком справ, які на день введення в дію цього Кодексу - 21.10.2019 перебувають на стадії санації.
На дату введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства провадження у цій справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» перебувало на стадії ліквідаційної процедури, яку було відкрито Господарським судом Одеської області постановою від 04.10.2013.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.01.2023 призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» арбітражну керуючу Сластнікову Г.О.
З урахуванням викладеного, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Кодексу України з процедур банкрутства.
Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий - фізична особа, яка отримала відповідне свідоцтво та інформація про яку внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.
Арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності. Арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника. Одна й та сама особа може здійснювати повноваження арбітражного керуючого на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство відповідно до вимог цього Кодексу. Право на здійснення діяльності арбітражного керуючого надається особі, яка отримала відповідне свідоцтво у порядку, встановленому цим Кодексом, та внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України (частини перша - третя статті 10 Кодексу України з процедур банкрутства).
Ліквідатор - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення ліквідаційної процедури (стаття 1 Кодексу України з процедур банкрутства).
Відповідно до статті 12 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право, серед іншого, отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.
Згідно із частиною першою статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.
Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень (абзац 1 частини другої статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства).
Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень (абзац 5 частини другої статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства).
Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі (абзац 6 частини другої статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства).
У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, або коштів фонду, створеного кредиторами для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (у разі його створення) (абзац 7 частини другої статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства).
Витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг (частина четверта статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства).
Частиною п`ятою статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що кредитори можуть створювати фонд для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи) та затверджуються ухвалою господарського суду.
Таким чином, Кодексом України з процедур банкрутства визначено, що сплата грошової винагороди арбітражного керуючого в справі про банкрутство можлива за рахунок: 1) авансування коштів заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду; 2) коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності; 3) коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі; 4) коштів створеного кредиторами фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 23.09.2021 у справі №5002-17/1718-2011, від 16.03.2021 у справі №5011-15/2551-2012, від 16.07.2020 у справі №918/454/18).
Згідно із частиною шостою статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором. Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, погашення боргів боржника подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.
Колегія суддів наголошує, що процедура банкрутства є унікальним процесом, який характеризуються специфічним складом учасників, кожен з яких, вступаючи в провадження у справі, наділяється особливими процесуальними правами та обов`язками, зумовленими характером відносин неплатоспроможності. Передусім це зумовлено особливістю провадження у справах про банкрутство, яка полягає у застосуванні специфічних способів захисту її суб`єктів, особливостях процедури, учасників, стадій та інших елементів, які відрізняють це провадження від позовного.
Участь кредитора у такому проваджені не може бути формальною. Будучи учасником провадження у справі про банкрутство кредитор наділений широким обсягом прав та повноважень, в тому числі правом на заявлення вимог до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства, звернення до суду в межах провадження у справі про банкрутство із заявою про визнання недійсними правочинів боржника, звернення зі скаргою на дії (бездіяльність) ліквідатора, визнання недійсним правочину, вчиненого з порушенням порядку підготовки та проведення аукціону, реалізуючи які він має діяти своєчасно та у належний спосіб (висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 03.09.2024 у справі №910/19325/13).
Тобто під час здійснення провадження у справі про банкрутство кредитор в силу наявних у нього прав не може безумовно покладатися у здійсненні дій з оскарження правочинів чи інших дій, направлених на заявлення вимог до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність, виявлення, повернення майна банкрута, лише на ліквідатора. Як особа зацікавлена у задоволені наявних в нього грошових вимог до боржника у повному обсязі, кредитор має діяти розсудливо та проявляти уважність щодо стану своїх прав, зокрема цікавитися вжитими ліквідатором діями у ліквідаційній процедурі та заходами направленими на виявлення, розшук та повернення майна банкрута, ефективністю таких заходів та вчиняти, за наявності в нього необхідного обсягу прав та повноважень, дії, направлені на визнання правочинів боржника недійсними, визнання недійсним правочину, вчиненого з порушенням порядку підготовки та проведення аукціону, оскарження дій (бездіяльності) ліквідатора щодо вжитих ним заходів у ліквідаційній процедурі тощо. Саме від таких дій кредитора залежить досягнення основної мети його участі у справі про банкрутство - задоволення (погашення) його вимог.
Відсутність прояву активних дій та пасивна поведінка кредитора щодо вжитих ліквідатором заходів у ліквідаційній процедурі свідчить про відсутність у нього зацікавленості у ефективності здійснення ліквідаційної процедури та не відповідає меті участі кредитора у справі. До того ж, така поведінка може сприяти збільшенню витрат у ліквідаційній процедурі та тривалості здійснення провадження у справі, що не відповідає цілям та завданням господарського судочинства.
З урахування викладеного, колегія суддів зазначає, що кредитори за умови непогодження з роботою ліквідатора, з належним виконанням покладених на нього функцій, вправі були подавати до суду скарги на його дії або бездіяльність, ставити питання про відсторонення його від виконання повноважень, чого у цій справі апеляційним судом не встановлено. Питання про відсторонення арбітражної керуючої Сластнікової Г.О. з підстав неповноти здійснених нею заходів в процедурі ліквідації Товариством з обмеженою відповідальністю «НЕДЕРЖАВНА ВИКОНАВЧА СЛУЖБА» чи іншим кредитором боржника не порушувалось.
Крім того, скаржником не надано доказів звернення до суду із зауваженнями, запереченнями до поточних звітів ліквідатора чи скаргами на дії/бездіяльність арбітражної керуючої.
Апелянт жодного разу не висловлював свої заперечення з приводу дій ліквідатора Сластнікової Г.О. по виявленню активів банкрута.
Колегія суддів звертає увагу, що надання послуг арбітражного керуючого як суб`єкта незалежної професійної діяльності повинно відбуватися на платній основі.
Апеляційний суд зауважує, що із приписів статей 12, 30 Кодексу України з процедур банкрутства вбачається, що надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення арбітражним керуючим своїх повноважень безоплатно.
У постанові Верховного Суду від 23.09.2021 у справі №5002-17/1718-2011 зазначено, що якщо процедура банкрутства триває після закінчення коштів, авансованих заявником відповідно до абзацу шостого частини другої статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства, або таке авансування не здійснювалося через інше правове регулювання на час ініціювання процедури банкрутства, фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого кредиторами не створено, а коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника - юридичної особи або від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, недостатньо для оплати послуг арбітражного керуючого та його витрат, подаючи на затвердження звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого за підсумками ліквідаційної процедури, ліквідатор не позбавлений права звернутися до суду із заявою про стягнення з кредиторів банкрута коштів на сплату грошової винагороди арбітражного керуючого та відшкодування його витрат у справі, пропорційно розміру визнаних кредиторських вимог. 
За відсутності у боржника будь-яких майнових активів покладення оплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого та його витрат на кредиторів боржника є правильним як у разі створення ними фонду для авансування таких витрат згідно із частиною п`ятою статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства, так і за ухвалою суду пропорційно сумам визнаних вимог, адже залишається єдиним можливим засобом дотримання принципу оплатності послуг арбітражного керуючого у відповідності до приписів статті 43 Конституції України та статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства.
Вирішуючи питання щодо сплати винагороди арбітражному керуючому у даній справі, Південно-західний апеляційний господарський суд враховує правову позицію Верховного суду, викладену в постановах від 01.08.2018 у справі № 912/1783/16, від 04.10.2018 у справі №916/1503/17 та від 30.01.2019 у справі №910/32824/15, відповідно до якої у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам. Законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) в залежність від обсягу його діяльності (за умови достатності та відповідності цих дій вимогам Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та Кодексу України з процедур банкрутства), від розміру задоволених вимог кредиторів у справі, майнового стану кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів роботи арбітражного керуючого у справі про банкрутство.
Така практика покладення судом на кредиторів витрат за оплату послуг арбітражного керуючого (ліквідатора) у справах про банкрутство залишається єдиним можливим засобом дотримання принципу оплатності послуг арбітражного керуючого відповідно до приписів статті 43 Конституції України та статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства у випадках, якщо кредитори не утворюють за власною ініціативою фонду оплати послуг ліквідатора та відсутні кошти боржника від реалізації його активів, а провадження у справі про банкрутство має бути завершеним.
З огляду на викладене, колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що арбітражний керуючий не може претендувати на основну грошову винагороду за виконання ним повноважень в межах справи №916/956/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» через нестворення комітетом кредиторів фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.
З поданого ліквідатором банкрута арбітражною керуючою Сластніковою Г.О. звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат за виконання повноважень ліквідатора у справі №916/956/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» за період з 25.01.2023 по 20.01.2025 вбачається обрахування основної грошової винагороди, виходячи з розрахунку трьох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень, що узгоджується з приписами частини другої статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства. За період з 25.01.2023 по 20.01.2025 така винагорода загалом становить 521022, 57 грн.
Апеляційний суд перевірив указаний розрахунок та визнав його арифметично правильним, при цьому, для розрахунку судом взято розміри мінімальної заробітної плати, встановленої за певними періодами. Заявлена ліквідатором сума відповідає визначеному законодавством про банкрутство розміру оплати послуг арбітражного керуючого за виконання ним обов`язків ліквідатора у справі.
Аргументи апелянта про відсутність у Сластнікової Г.О. правового статусу арбітражного керуючого з 03.01.2025, що виключає, на думку апелянта, її право на подання клопотань про виплату винагороди за період з 03.01.2025 по 20.01.2025, колегія суддів відхиляє, виходячи з наступного.
Частинами першою та третьою статті 27 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що за наявності підстав, визначених статтею 26 цього Кодексу, державний орган з питань банкрутства приймає рішення про припинення діяльності арбітражного керуючого та вносить до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України запис про припинення дії свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого. Діяльність арбітражного керуючого припиняється з дня внесення до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України запису про припинення дії його свідоцтва.
Водночас Міністерство юстиції України не могло внести до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України запис про припинення дії свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого Сластнікової Г.О. одразу після видачі Міністерством наказу від 03.01.2025 №42/5 «Про застосування до арбітражного керуючого Сластнікової Ганни Олександрівни дисциплінарного стягнення у виді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого, припинення діяльності арбітражного керуючого та дії свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого» з тих причин, що 19.12.2024 внаслідок несанкціонованого втручання було зупинено роботу єдиних та державних реєстрів, в тому числі - Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, функціонування якого було відновлено лише 20.01.2025, що є загальновідомою інформацією.
Відтак діяльність арбітражної керуючої Сластнікової Г.О. була припинена 20.01.2025, з дня внесення до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України запису про припинення дії її свідоцтва, а тому суд першої інстанції вірно визначився з правомірністю вимоги про затвердження звіту за період з 25.01.2023 по 20.01.2025.
Також слід зазначити, що у подальшому рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 у справі №420/3155/25, серед іншого, визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 03.01.2025 №42/5 «Про припинення діяльності арбітражного керуючого Сластнікової Ганни Олександрівни та дії свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого»; визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 16.01.2025 №130/5 «Про застосування до арбітражного керуючого Сластнікової Ганни Олександрівни дисциплінарного стягнення у виді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого та дії свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого».
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2025 у справі №420/3155/25 апеляційні скарги Міністерства юстиції України та Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України залишено без задоволення; рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 залишено без змін.
Стосовно незатвердження комітетом кредиторів звіту про нарахування і виплату основної грошової винагороди, колегія суддів зазначає, що відповідні схвалення та погодження комітетом кредиторів звітів про нарахування грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за своїм змістом є додатковими гарантіями дотримання прав учасників провадження у справі про банкрутство, а неприйняття комітетом кредиторів рішення щодо схвалення або погодження звітів арбітражного керуючого не позбавляє господарський суд права розглянути їх самостійно.
Згідно з абзацом 7 статті 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.07.2020 по справі №918/454/18.
Поряд з цим, слід зазначити, що пункт 14.1.226. статті 14 Податкового кодексу України визначає: самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.
Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.
Отже, відповідно до приписів Податкового кодексу України поняття незалежна професійна діяльність визначене через термін «самозайнята особа».
Надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, повинно відбуватися на платній основі.
Колегія суддів звертається до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 14.12.2021 у справі № 902/626/20 за якою:
«Кредитори як споживачі послуг арбітражного керуючого, які очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий в свою чергу правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у конкретній справі, оплата грошової винагороди у випадку неможливості здійснення її оплати з інших джерел має покладатися на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.
При цьому, можливість покладення на кредиторів передбаченої законом грошової винагороди арбітражного керуючого у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, у разі якщо провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи триває після закінчення авансованих заявником коштів, повинна стимулювати кредиторів боржника здійснювати належний контроль за діяльністю арбітражного керуючого, приймати активну участь у такому провадженні та ухилятися від зловживання своїми правами і нехтування обов`язками, що, зокрема, може мати наслідком недопущення безпідставного затягування розгляду справи».
Дана правова позиція підтверджена Верховним Судом у постанові від 22.08.2023 по справі №903/160/22. 
Враховуючи фактичний обсяг виконаних робіт, який підтверджується матеріалами справи, здійснення розрахунку розміру основної грошової винагороди у відповідності до чинного законодавства, господарський суд дійшов вірного висновку про затвердження звіту арбітражної керуючої Сластнікової Г.О. про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат за виконання повноважень ліквідатора у справі №916/956/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ІНТЕРТРЕЙД» за період з 25.01.2023 по 20.01.2025 у сумі 521022, 57 грн основної грошової винагороди.
Висновки суду апеляційної інстанції
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
В силу приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги жодним чином не доводять неправильності чи незаконності судового рішення, прийнятого судом першої інстанції, з огляду на що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 269-271, 276, 281-284 ГПК України, 
Південно-західний апеляційний господарський суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Недержавна виконавча служба» залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.12.2025 про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат за виконання повноважень ліквідатора у справі №916/956/13 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені статтями 287, 288 Господарського процесуального кодексу України та статтею 9 Кодексу України з процедур банкрутства.
Повну постанову складено 06.04.2026.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук 

Суддя К.В. Богатир

Суддя А.І. Ярош