Єдиний унікальний номер справи  № 208/15378/25
Номер провадження № 2-а/208/17/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И 
28 січня 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Кам`янського Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді: Кузнєцової А. С.,
за участю секретаря судового засідання: Компанієць І. Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1  до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - 
В С Т А Н О В И В :
На розгляд суду пред`явлено вказаний адміністративний позов, в якому позивач ОСОБА_1 просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 09/5242 від 20 листопада 2025 року, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 , якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 25500 гривень, за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення і закрити справу у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення. 
Позовні вимоги обґрунтовано наступним. 
20.11.2025 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 відносно позивача ОСОБА_1 було винесено постанову №09/5242 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП. За вказане правопорушення на позивача накладено штраф в розмірі 25500 гривень. 
Вказану постанову позивач отримав 20.11.2025 року і не погодившись з нею, 30.11.025, звернувся до суду. 
З постановою позивач не погодився і вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням при її винесенні норм матеріального та процесуального права. 
Позивач ОСОБА_1  є військовозобов`язаним та перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем реєстрації його проживання в селищі Петропавлівка, Синельниківського району, Дніпропетровської області. Вказана обставина підтверджується тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного від 06.02.2024 р., №12/906.
Пунктом 7 вказаного тимчасового посвідчення військовозобов`язаного від 06.02.2024 року, №12/906 з назвою "придатність до проходження військової служби за станом здоров`я" передбачено, що 04.02.2023 року військовою лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 позивача визнано обмежено придатним до військової служби за станом здоров`я. Внаслідок цього призовною комісією 04.04.2003 року позивача зараховано в запас за станом здоров`я.
Згідно пункту 9 вказаного тимчасового посвідчення військовозобов`язаного від 06.02.2024 р., №12/906 позивач підлягає повторному медичному пересвідченню 04.09.2028 року.
19.11.2025 р., на блок - посту на в`їзді до м. Павлограда працівники поліції затримали позивача та викликали працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 , які доставили його до будівлі ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_1 . Того ж дня стосовно позивача було складено протокол №10425 про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Суть адміністративного правопорушення згідно протоколу - не проходження ВЛК.
При цьому, протокол не містив дати, часу та місця вчинення ним такого адміністративного правопорушення, посилань на норми законодавства, які ним були порушені та докази, що підтверджують вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. 
Зауваження позивача, що він перебуває на військовому обліку за місцем реєстрації його проживання в селищі Петропавлівка Синельниківського району Дніпропетровської області - працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 не реагували.
В протоколі позивач виклав свої зауваження та пояснив, що на даний час вже почав проходити ВЛК, але не мав змоги завершити її проходження у зв`язку з хворобою та тривалим перебуванням на лікуванні. 
20.11.2025 р., за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 було складено постанову №09/5242 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, якою на нього накладено штраф у розмірі 25500,00 грн. та роз`яснено право на оскарження протягом 10 днів з дня її винесення.
З огляду на це, винесення тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , постанови про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, на погляд позивача, є протиправним, з порушенням норм процесуального права, оскільки його дії не містять складу адміністративного правопорушення (а. с. 1-5).
Представником відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (згідно довіреності), подано відзив на позову заяву в порядку, передбаченому ст. 162 КАС України, відповідно до якого відповідач, посилаючись на норми спеціального закону просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі з наступних підстав.
19.11.2025 року працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_1 було доставлено ОСОБА_1 з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП.
Розгляд справи про адміністративне правопорушення було призначено на 20.11.2025 року.
20.11. 2025 року, ІНФОРМАЦІЯ_5 винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 .
Під час розгляду адміністративної справи, ОСОБА_1 був ознайомлений зі ст. 63 Конституції України та роз`ясненні права відповідно до ст. 268 КУпАП.
Таким чином, посилання позивача ОСОБА_1 на те, що відповідач порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та визнав його винним за відсутності належних, допустимих та достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, не має під собою жодного підґрунтя (а.с 33-37).
Відповідно до положень ст. ст. 257, 262 КАС України адміністративна справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог (а. с. 45).
Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , в судове засідання не з`явився, надав клопотання про проведення розгляду справи без його участі, в задоволенні позову просив відмовити з підстав, наведених у відзиві (а.с.42)
З огляду на вказане, у відповідності ч. 4 ст. 229 КАС КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Суд, дослідивши матеріали справи, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, надавши юридичну оцінку правам та обов`язкам сторін - приходить до наступних висновків. 
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Предметом позову є постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення складена тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , якою на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25500 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Враховуючи ст. 235, 278 КУпАП, що до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки належить розгляд адміністративної справи за порушення військовозобов`язаними чи призовниками законодавства про військовий обов`язок і військову службу, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про умисне зіпсування обліково-військових документів чи втрату їх з необережності, про неявку на виклик у військовий комісаріат, про неподання у військові комісаріати списків юнаків, які підлягають приписці до призовних дільниць, про прийняття на роботу військовозобов`язаних і призовників, які не перебувають на військовому обліку, про незабезпечення сповіщення військовозобов`язаних і призовників про їх виклик у військові комісаріати, перешкоду їх своєчасній явці на збірні пункти чи призовні дільниці, про несвоєчасне подання документів, необхідних для ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників, несповіщення їх про виклик у військові комісаріати, про неподання відомостей про військовозобов`язаних і призовників (статті 210, 210-1, 211 - 211-6).
Від імені військових комісаріатів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право районні (міські) військові комісари.
Відповідно до примітки ст. 210 КУпАП передбачено, що положення статей 210, 210- 1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
В матеріалах адміністративної справи наявна копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №09/5242, винесена 20.11.2025 року тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративне правопорушення, якою на ОСОБА_1 за скоєння вказаного адміністративного правопорушення накладено штраф в розмірі 25500 гривень. (а.с. 22)
Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про необхідність частково задовольнити позовні вимоги позивача ОСОБА_1 постанову винесену тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 скасувати, а справу закрити з наступних підстав.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/20022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час. 
Згідно Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію», у відповідності до наказу начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.02.2022 року № 22 «Про загальну мобілізацію», з дотриманням вимог чинного законодавства, а саме: Конституції України, Закону України від 21.10.1993 р. № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (зі змінами), Закону України від 06.12.2001 р. № 1932-XII «Про оборону України» (зі змінами), Закону України від 25.03.1992 р. № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (зі змінами), ІНФОРМАЦІЯ_7 здійснюються заходи з мобілізації. 
Відповідно до інформації з ЄДРПВР ІКС «Оберіг» ОСОБА_1 мав статус порушника у зв`язку з порушенням вимог п. 2, розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 21.03.2024 року № 3621-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», а саме: з дня набрання чинності цим Законом в термін до 5 червня 2025 року не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби,
чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП.
Відповідно до підпункту 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2024 р. № 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів”, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”. 
Згідно підпункту 1 пункту 1 Правил призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ, військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад.
Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
4.05.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» № 3621-IX від 21.03.2024 року.
Цим документом з положень законодавства про військовий обов`язок і військову службу виключено такі визначення як «обмежено придатний до військової служби» та «непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час».
Пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3621-IX у первісній редакції було установлено, що громадяни України, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, протягом дев`яти місяців з дня набрання чинності цим Законом підлягають повторному медичному огляду з метою визначення придатності до військової служби.
Законом № 4235-IX від 12.02.2025 року, що набрав чинності 15.02.2025 року, до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3621-IX внесено зміни, в силу яких установлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.
Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
З огляду на вимоги пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3621-IX в редакції Закону № 4235-IX, позивач був зобов`язаний самостійно звернутися до ТЦК та СП або через «Резерв+» для отримання направлення на ВЛК для проходження повторного медичного огляду до 5 червня 2025 року.
На думку представника відповідача позивач ОСОБА_1 в порушення вищезазначених вимог чинного законодавства України, не виконав зобов`язання покладені на нього.
Згідно тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 06.02.2024 року позивач ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем реєстрації його проживання в селищі Петропавлівка, Синельниківського району, Дніпропетровської області.
Пунктом 7 вказаного тимчасового посвідчення військовозобов`язаного від 06.02.2024
року, №12/906 з назвою "придатність до проходження військової служби за станом здоров`я" передбачено, що 04.02.2023 року військовою лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 позивача визнано обмежено придатним до військової служби за станом здоров`я. Внаслідок цього призовною комісією 04.04.2003 року позивача зараховано в запас за станом здоров`я.
Згідно пункту 9 вказаного тимчасового посвідчення військовозобов`язаного від 06.02.2024 року, №12/906 позивач підлягає повторному медичному пересвідченню 04.09.2028 року (а.с. 8)
Крім того, згідно виписок із медичної картки за №47, № 116, №311, №489, №651, №747, №810, №902, №769, №П786, №11122 позивач ОСОБА_1 протягом часу з січня 2025 року по листопад 2025 року періодично перебував на амбулаторному та стаціонарному лікуванні, а саме: з 20.12.2024 р., по 31.12.2024 р.; з 10.01.2025 р., по 23.01.2025 р.; з 03.02.2025 р., по 17.02.2025 р.; з 11.03.2025 р., по 24.03.2025 р.; з 17.04.2025 р., по 30.04.2025 р.; з 19.05.2025 р., по 02.06.2025 р.; з 06.06.2025 р., по 19.06.2025 р.; з 23.06.2025 р., по 07.07.2025 р.; з 17.07.2025 р., по 04.08.2025 р.; з 13.08.2025 р., по 25.08.2025 р.; з 24.09.2025 р., по 30.09.2025 р.; з 01.10.2025 р., по 15.10.2025 р.; з 03.11.2025 р., по 13.11.2025 р. (а.с. 9-20)
Тобто, маючи тимчасове посвідчення, яким позивача зараховано в запас з 04.04.2003 року за станом здоров`я з терміном повторного медичного переосвідчення 04.09.2028 року, ОСОБА_4 надав належні докази того, що причиною неможливості завершити проходження ВЛК стало перебування протягом тривалого часу на стаціонарному лікуванні і тому терміни переосвідчення не порушив.
В той час як в оскаржуваній постанові зазначено, що позивач «Будучи громадянином України, віськовозобов`язаним, порушив вимоги п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 21.03.2024 року №3621-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських та соціальний захист», а саме: з дня набрання чинності цим Законом в термін до 5.06.2025 року не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпПА».
Тому, суд критично ставиться до позиції представника відповідача щодо порушення ОСОБА_1 вимог чинного законодавства України в частині не виконання покладених на нього зобов`язань. 
Крім того, формальною причиною для скасування оскаржуваної постанови, суд вважає механічні помилки, допущені при її складанні. До них відносяться як назва місця складанні постанови, міста проживання позивача та номеру документу, що посвідчує його особу. 
Тобто, наявними в матеріалах справи доказами, беззастережно встановлено, що в діях позивача ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а тому постанова №09/5242 від 20.11.2025 року підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення – закриттю.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки серед іншого ним заявлено вимогу про вжиття заходів забезпечення даного адміністративного позову шляхом зупинення дії постанови про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП №09/5242 від 20.11.2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25500 гривень, оскільки ця вимога є похідною від вимоги про її скасування та закриття провадження в адміністративній справі.
Таким чином, суд оцінює доводи відповідача як необґрунтовані, а заявлені вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається висновок суду про розподіл судових витрат. Розгляд позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення проводиться з урахуванням положень статей 287, 288 КпАП.
З урахуванням вказаного, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступив відповідачем у справі.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, ч. 3 ст. 210, 235, 268 КУпАП України, керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 244-246, 286 КАС України, суд, - 

В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково. 
Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 09/5242 від 20 листопада 2025 року, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 , якою на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 25500 гривень, за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення і закрити справу у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , 21.06.1984 року складу адміністративного правопорушення. 
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Судові витрати по справі, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, компенсуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
Рішення суду, відповідно до статті 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
Відомості про учасників справи згідно пункту 4 частини 5 статті 246 КАС України:
- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ; 
- відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 ,код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , юридична адреса: АДРЕСА_1 .
Дата складання повного тексту судового рішення – 02 лютого 2026 року.

Суддя: