КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

____________________________________
Справа № 761/23289/21
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/11476/2025 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
судді-доповідача Рейнарт І.М. 
суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.
при секретарі Кононовій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» - Пальченко Олександри Андріївни на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 28 квітня 2025 року (суддя Юзькова О.Л.) про відмову у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», третя особа: первинна профспілкова організація Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та про поновлення на роботі, і оплату за час вимушеного прогулу, 

встановив:

рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 17 березня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано незаконними та скасовано наказ № 573-к від 06 травня 2021 року та наказ № 1035-к від 11 серпня 2021 року, видані Державним підприємством «Національна Атомна Енергогенеруюча Компанія «Енергоатом», про звільнення ОСОБА_1 з посади директора департаменту міжнародних програм та проектів технічної допомоги дирекції з міжнародного співробітництва у зв`язку із скороченням посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора департаменту міжнародних програм та проектів технічної допомоги дирекції з міжнародного співробітництва Державного підприємства «Національна Атомна Енергогенеруюча Компанія «Енергоатом» з 12 серпня 2021 року. Стягнуто з Державного підприємства «Національна Атомна Енергогенеруюча Компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 894 442грн 50коп. без вирахування податків, зборів та обов`язкових платежів. Стягнуто з Державного підприємства «Національна Атомна Енергогенеруюча Компанія «Енергоатом» в дохід держави судовий збір у розмірі 8 944грн 42 коп.
Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді директора департаменту міжнародних програм та проектів технічної допомоги дирекції з міжнародного співробітництва Державного підприємства «Національна Атомна Енергогенеруюча Компанія «Енергоатом» та стягнення середнього заробітку за один місяць без вирахування податків, зборів та обов`язкових платежів, допущено 

до негайного виконання.
Постановою Київського апеляційного суду від 17 червня 2024 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 березня 2023 року
в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і в частині стягнення судового збору скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення. Стягнуто з АТ «НАЕК «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 1 512 522,80грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків та зборів.
Стягнуто з АТ «НАЕК «Енергоатом» в дохід держави судовий збір у розмірі
37 813,08грн.
В іншій частині рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 березня 2023 року залишено без змін.
Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня
2023 року змінено шляхом зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з АТ «НАЕК «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 , з 66000грн до 20 000грн.
Постановою Верховного Суду від 15 січня 2025 року постанову Київського апеляційного суду від 17 червня 2024 року в частині вирішення вимоги про стягнення з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінено.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 1 680 581,80грн (один мільйон шістсот вісімдесят тисяч гривень п`ятсот вісімдесят одна гривня 80 копійок) середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В іншій частині постанову Київського апеляційного суду від 17 червня 2024 року залишено без змін.
Додаткову постанову Київського апеляційного суду від 09 вересня 2024 року залишено без змін. Поновлено виконання постанови Київського апеляційного суду від 17 червня 2024 року.
У квітні 2025 року АТ «НАЕК «Енергоатом» звернулося до суду із заявою про визнання виконавчого листа, виданого 12 березня 2025 року Шевченківським районним судом міста Києва про стягнення з АТ «НАЕК «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 1 680 581грн 80коп. таким, що не підлягає виконанню. 
Мотивуючи вимоги, заявник посилався на те, що постановою Верховного Суду від 15 січня 2025 року у даній справі стягнуто на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 1 680 581,80грн. За заявою позивача від 17 березня 2025 року органом ДВС України 26 березня 2025 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду в частині стягнення залишку суми боргу у розмірі 456 936,37грн. У мотивувальній частині постанови Верховного Суду зазначено, що середній заробіток за час вимушеного прогулу стягується за період з 12 серпня 2021 року до 17 березня 2023 року в сумі 1 680 581,80грн з урахуванням податків, зборів та інших обов`язкових платежів. Разом з тим, в резолютивній частині рішення суду касаційної інстанції таке застереження відсутнє. 
Заявник зазначав, що він добросовісно виконав рішення суду та виплатив позивачу 70 402,56грн середньої заробітної плати за один місяць при поновленні на роботі, перерахувавши суму на рахунок стягувача, та 1 223 645,43грн середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, при цьому вирахувавши податок з доходів фізичних осіб та військовий збір.
Заявник вважав, що виконавчий лист виданий на всю суму 1 680 581,80грн, яка включає податки збори та обов`язкові платежі, вже після погашення боржником заборгованості у повному обсязі, тому виконавчий лист не підлягає виконанню.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 28 квітня 2025 року заяву залишено без задоволення.
У поданій апеляційній скарзі представник АТ «НАЕК «Енергоатом» - Пальченко О.А. просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити, посилаючись на неповне встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та порушення норм процесуального права.
Представник боржника зазначає, що АТ «НАЕК «Енергоатом» добросовісно та у повному обсязі виконало рішення суду у даній справі, сплативши на користь стягувача 1 680 581,80грн середнього заробітку з вирахуванням податків, зборів та інших обов`язкових платежів, з яких: 70 402,56грн - середня заробітна плата за один місяць при поновленні на роботі, що перераховані на рахунок стягувача; 15 742,19грн - податок з доходів фізичних осіб, який утримано та перераховано до бюджету з середньої заробітної плати за один місяць при поновленні на роботі; 1 311,85грн - військовий збір, який утримано та перераховано до бюджету з середньої заробітної плати за один місяць при поновленні на роботі; 1 223 645,43грн - середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, який перераховано на рахунок стягувача; 286 762,53грн - податок з доходів фізичних осіб, який утримано з середнього заробітку за час вимушеного прогулу та перераховано до бюджету; 82 717,24грн - військовий збір, який утримано з середнього заробітку за час вимушеного прогулу та перераховано до бюджету. Таким чином, на момент видачі судом виконавчого листа у даній справі, рішення суду було повністю виконане у добровільному порядку.
Представник боржника зазначає, що сума, яка стягується за спірним виконавчим листом у розмірі 456 936,37грн, вже була виплачена боржником у вигляді заробітної плати за один місяць та у вигляді податків та обов`язкових платежів у відповідності до мотивувальної частини постанови Верховного Суду від15 січня 2025 року у даній справі. При цьому, відсутність у резолютивній частині постанови Верховного Суду відповідної вказівки, не може бути підставою для невиконання боржником, як роботодавцем, функцій податкового агента у встановленому законом порядку. Крім цього, факт звернення стягувача до боржника із заявою про перерахування суми військового збору за ставкою 1,5%, свідчить про обізнаність останнього про те, що стягувачем здійснювались відповідні, передбачені законом, виплати.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на систематичність невиконання боржником судових рішень та недобросовісну поведінку, що полягала, зокрема у необґрунтованій відмові здійснити перерахунок військового збору, що незаконно вираховувався із суми стягнутого середнього заробітку, з 5 % до 1,5%, як це було передбачено у період, за який стягувалась заборгованість.
Також, стягувач вважає, що грошові кошти у розмірі 456 936,37грн були безпідставно вирахувані із загальної суми стягнення в якості податків та обов`язкових платежів, оскільки на момент виконання судового рішення, він вже не був працівником АТ «НАЕК «Енергоатом», а тому боржник не мав права на власний розсуд та від його імені сплачувати зазначені податки та платежі. 
Позивач ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся шляхом направлення судової повістки-повідомлення до електронного кабінету, у судове засідання не з`явився, 17 вересня 2025 року подав до апеляційного суду заяву про розгляд апеляційної скарги у його відсутність (с.с.142 т.6).
Третя особа - первинна профспілкова організація Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду апеляційної скарги, шляхом направлення судової повістки-повідомлення на поштову адресу (с.с.141 т.6), у судове засідання свого представника не направила, клопотання про його перенесення не подала.

Враховуючи положення статті 372 ЦПК України, колегія суддів провела судовий розгляд у відсутність позивача та представника третьої особи.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представника АТ «НАЕК «Енергоатом» - Пальченко О.А., яка апеляційну скаргу підтримала, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 17 березня 2023 року стягнуто з Державного підприємства «Національна атомна Енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 894 442грн 50 коп. без вирахування податків, зборів та обов`язкових платежів. Стягнуто з Державного підприємства «Національна атомна Енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в дохід держави судовий збір у розмірі 8 944грн 42 коп. 
Рішення в частині стягнення середнього заробітку за один місяць без вирахування податків, зборів та обов`язкових платежів, допущено до негайного виконання, у зв`язку із чим 14 листопада 2023 року виданий виконавчий лист, який отриманий ОСОБА_1 .
Постановою Київського апеляційного суду від 17 червня 2024 року рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 17 березня 2023 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і в частині стягнення судового збору скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення. Стягнуто з АТ «НАЕК «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 1 512 522, 80грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків та зборів.
Постановою Верховного Суду від 15 січня 2025 року постанову Київського апеляційного суду від 17 червня 2024 року в частині вирішення вимоги про стягнення з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінено.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 1 680 581, 80 грн. (один мільйон шістсот вісімдесят тисяч гривень п`ятсот вісімдесят одна гривня 80 копійок) середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В іншій частині постанову Київського апеляційного суду від 17 червня 2024 року залишено без змін.
12 березня 2025 року Шевченківським районним судом міста Києва видано виконавчий лист щодо примусового стягнення з АТ «НАЕК «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 1 680 581грн 80 коп.
Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіним С.В. від 26 березня 2025 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 щодо стягнення з АТ «НАЕК «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 залишку суми боргу у розмірі 456 936грн 37 коп. згідно заяви ОСОБА_1 про примусове виконання рішення.
Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що з наданої боржником довідки № 134/15 від 27 березня 2025 року вбачається, що сума у розмірі 1 223 645грн 43 коп. сплачена стягувачу з вирахуванням податків, зборів та інших обов`язкових платежів у розмірі 456 936, 37 грн. Разом з тим , з даної довідки вбачається, що частина сум була виплачена позивачу в 2023 році на виконання рішення суду першої інстанції, яким було допущене негайне виконання в частині стягнення середнього 

заробітку за один місяць без вирахувань обов`язкових платежів.
Суд вважав, що вищезазначене не дає підстав вважати, що відбулось добросовісне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у визначеному Верховним Судом розмірі.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав. 
Відповідно до частин першої та другої статті 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.
Якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.
У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11 зроблено правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.
Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.
У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.
Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.
При цьому, подання заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не може бути пов`язане із оспоренням такого судового рішення по суті заявлених вимог, адже визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, належить до процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень, тобто, рішень, які набрали законної сили та підлягають виконанню у примусовому порядку.

Враховуючи імперативні приписи статті 129-1 Конституції України, статті 18 ЦПК України щодо обов`язковості виконання судового рішення, що набрало законної сили, положення статті 432 ЦПК України визначає можливість визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, лише за наявності для цього безумовних і безспірних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 17 березня 2023 року в частині негайного виконання про стягнення середнього заробітку за один місяць без вирахування податків, зборів та обов`язкових платежів, 14 листопада 2023 року був виданий виконавчий лист та боржником у 2023 році ОСОБА_1 виплачено 70 402,56грн. При цьому розмір одномісячного заробітку визначений стягувачем у розмірі 87 456,60грн, з якого вирахувано 15 742,19грн податку з доходів фізичних осіб та 1 311,85грн військового збору.
Вказана обставина не заперечувалася ОСОБА_1 .
Постановою Київського апеляційного суду від 17 червня 2024 року стягнуто з АТ «НАЕК «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 1 512 522,80грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу. При цьому у резолютивній частині зазначено, що із цієї суми підлягає утриманню установлені законодавством податки та збори.
Постановою Верховного Суду від 15 січня 2025 року постанову Київського апеляційного суду від 17 червня 2024 року в частині вирішення вимоги про стягнення з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінено, тобто змінено розмір середнього заробітку, який підлягає стягненню, а в іншій частині постанова апеляційного суду залишена без змін, тобто в частині зазначення, що середній заробіток підлягає стягненню з утриманням із визначеної суми встановлених законодавством податків та зборів.
Зазначене підтверджується змістом мотивувальної частини постанови Верховного Суду, згідно якої з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12 серпня 2021 року по 17 березня 2023 року в сумі 1 680 581,80грн з вирахуванням податків, зборів та інших обов`язкових платежів. При цьому, у резолютивній частині постанови Верховного Суду зазначено про зміну постанови Київського апеляційного суду від 17 червня 2024 року в частині вирішення вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та залишення постанови Київського апеляційного суду в іншій частині без змін.
Згідно платіжної інструкції 25-1 від 29 січня 2025 року АТ «НАЕК «Енергоатом» на виконання постанови Верховного Суду виплатило ОСОБА_1 1 223 645грн 43коп. (с.с.11 т.6)
З наявної у матеріалах справи довідки №134/15 від 27 березня 2025 року вбачається, що сума у розмірі 1 223 645грн 43 коп. виплачена стягувачу з вирахуванням податку на доходи фізичних осіб у розмірі 286 762,53грн та військового збору у розмірі 82 717,24грн із суми 1 593 125,30грн (с.с. 9 т.6).
Отже, з визначеної Верховним Судом суми середнього заробітку 1 680 581, 80грн, яка підлягала стягненню з АТ «НАЕК «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 , було сплачено 1 294 047грн 99коп. та утримано прибутковий податок з доходу фізичних осіб у сумі 302 504грн 72коп. та військовий збір у сумі 84 029грн 09коп.
Таким чином, станом на 17 березня 2025 року (дата подання ОСОБА_1 заяви про примусове виконання рішення суду) та на 26 березня 2025 року (відкриття виконавчого провадження), боржником постанова Верховного Суду від 15 січня 2025 року була повністю виконана у добровільному порядку.
Виходячи з вищевикладеного,висновок суду першої інстанції, що виплачена боржником у 2023 року сума на виконання рішення суду першої інстанції за один місяць 

без вирахування податків, зборів та обов`язкових платежів, свідчить про неповне виконання боржником постанови Верховного Суду, є помилковим та спростовується наданими боржником документами.
Доводи позивача, що грошові кошти у розмірі 456 936,37грн були безпідставно вирахувані боржником із загальної суми стягнення в якості податків та обов`язкових платежів, оскільки на момент виконання судового рішення, він вже не був працівником АТ «НАЕК «Енергоатом», а тому боржник не мав права на власний розсуд та від його імені сплачувати зазначені податки та платежі є безпідставними.
У пунктах 86-90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 9901/407/19 зазначено, що «системний аналіз пункту 3 Порядку № 100 та пункту 164.6 статті 164 ПК України дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як заборгованість із заробітної плати та/або середній заробіток за час вимушеного прогулу, обчислюється без віднімання сум податків і зборів. Податки і збори із присудженої за рішенням суду суми заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із цієї суми при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума зменшується на суму податків і зборів. При цьому відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період у разі перебування на посаді працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори.
Відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (за загальним правилом 18 відсотків). Таким чином, якщо юридична особа відшкодовує (виплачує) на користь фізичної особи середній заробіток за час вимушеного прогулу, то ця особа, виступаючи щодо такої фізичної особи податковим агентом, зобов`язана (у випадках, передбачених ПК України) утримати і перерахувати податок із суми такого доходу. Аналогічний правовий висновок зроблений Верховним Судом у подібних правовідносинах у постановах від 18 липня 2018 року у справі № 359/10023/16-ц та від 07 жовтня 2020 року у справі № 523/14396/19».
За таких обставин, видаючи 12 березня 2025 року виконавчий лист на виконання постанови Верховного Суду від 15 січня 2025 року, Шевченківський районний суд міста Києва безпідставно не зазначив, що вказана сума підлягає стягненню з утриманням із визначеної суми встановлених законодавством податків та зборів, а також неправомірно не зазначив, що на суму середнього заробітку за один місяць вже був виданий виконавчий лист 14 листопада 2023 року (с.с.103 т.3).
Також колегія зазначає, що пред`являючи до виконання виконавчий лист про стягнення з АТ «НАЕК «Енергоатом» залишку суми боргу у розмірі 456 936грн 37коп., ОСОБА_1 діяв недобросовісно, так як не повідомив, що отримав середній заробіток за один місяць на підставі виконавчого листа, отриманого 14 листопада 2023 року.
Посилання ОСОБА_1 на систематичність невиконання боржником судових рішень та недобросовісну поведінку, що полягала, зокрема у необґрунтованій відмові боржника здійснити перерахунок військового збору, не є підставою для пред`явлення до виконання виконавчого листа про стягнення суми, яка була виплачена боржником у добровільному порядку з врахуванням вимог діючого законодавства про сплату податків та обов`язкових платежів.
Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення 

повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Частиною 2 статті 376 ЦПК України визначено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та наданим доказам, суд неправильно застосував норми матеріального права, порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, тому ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви.
Керуючись статтями 367, 374, 376, 381- 383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» - Пальченко Олександри Андріївни задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 28 квітня 2025 року скасувати, ухваливши нове судове рішення.
Визнати виконавчий лист, виданий 12 березня 2025 року Шевченківським районним судом міста Києва про стягнення з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 1 680 581грн 80коп. таким, що не підлягає виконанню.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук