ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Постанова
іменем України
(додаткова)

справа: 766/17859/17
провадження: 22-з/819/15/26

30 березня 2026 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий: Бездрабко В.О. (суддя - доповідач),
судді: Базіль Л.В.,
Приходько Л.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про стягнення страхового відшкодування,

встановив:

В жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», про стягнення страхового відшкодування, в якому просив стягнути з відповідача в рахунок відшкодування матеріальних збитків, заподіяних внаслідок пошкодження належного позивачу автомобіля 152 118,67,36грн.
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 08 січня 2026 року позов задоволений частково. Постановлено стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС»» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 91 989,91 грн. та судові витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 55 196,00грн.
Постановою Херсонського апеляційного суду від 18 березня 2026 року апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» задоволена. Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 08 січня 2026 року скасовано, у справі прийнята нова постанова, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про стягнення страхового відшкодування.
23 березня 2026 року до Херсонського апеляційного суду надійшла заява ПАТ «Страхова компанія «АРКС» про ухвалення додаткового рішення, в якій відповідач просив стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 27000,00 грн, понесених в судах першої та апеляційної інстанціях.
В заяві від 30 березня 2026 року адвокат Лошкарьов Ф.А., діючи в інтересах ОСОБА_1 , проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення заперечував, пославшись на необґрунтованість заяви страхової компанії та неспівмірність заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу в сумі 27 000,00 грн. складності справи; обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; вартості наданих послуг та виконаних робіт за часом їх надання.
Перевіривши доводи заяви ПАТ «Страхова компанія «АРКС» про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про її часткове задоволення.
Згідно пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (частина третя статті 270 ЦПК України).
Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас згідно з частиною четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Отже, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
При цьому для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
Про наявність понесених витрат на професійну правничу допомогу у судах першої та апеляційної інстанціях ПАТ «Страхова компанія «АРКС» зазначило в апеляційній скарзі, у якій повідомило про орієнтовний розмір судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 50 000,00 грн, докази на підтвердження яких будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення. З огляду на наведене Херсонський апеляційний суд при прийнятті постанови від 18 березня 2026 року не вирішував питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.
У заяві від 23 березня 2026 року про ухвалення додаткового рішення ПАТ«Страхова компанія «АРКС» просить стягнути з позивача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 27 000,00 грн. На підтвердження понесення зазначених витрат товариством надано: Договір про надання правничої допомоги від 18 лютого 2019 року, укладений між ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та Адвокатським об`єднанням «Статніков, Картушин та партнери»; Додаткову угоду №1 від 01 березня 2021року, якою проведено заміну сторін договору з ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» на ПАТ«Страхова компанія «АРКС»; Адвокатського об`єднання «Статніков, Картушин та партнери» на Адвокатське об`єднання «Акта Лекс»; Додаткову угоду від 28 січня 2025 року, згідно пункту 5 якої сторони погодили, що вартість години роботи адвоката об`єднання, пов`язана з наданням правничої допомоги та представництва інтересів клієнта у справі становить 3000,00 грн.
Згідно Деталізованого розрахунку судових витрат та Звіту про виконану роботу, розмір витрат з надання правничої допомоги становить 27 000,00 грн., з яких: підготовка та подання відзиву на позов - 12 000,00грн. (4 год.); участь в судовому засіданні 08 січня 2026 року - 3000,00грн. (1 год); підготовка та подання апеляційної скарги - 12 000,00грн. (4 год.).
Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України.
При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини третьої статті 137 ЦПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини третьої статті 141 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
З огляду на наведені вище принципи розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням характеру спірних правовідносин; всіх аспектів і невеликої складності цієї справи; часу, який міг витратити адвокат, як кваліфікований фахівець в галузі права на складання відзиву на позов та апеляційної скарги, які за змістовним наповненням є тотожними; участь адвоката ПАТ «СК «АРКС» в одному судовому засіданні; процесуальну поведінку адвокатів страхової компанії, які в впродовж часу розгляду справи не з`явилися в 17 призначених судових засідань, незважаючи на подання стороною відповідача чисельних заяв про розгляд справи в режимі відеоконференції та їхнє задоволення судом першої інстанції, що призвело до тривалості розгляду справи та понесення позивачем витрат на правничу допомогу; суд апеляційної інстанції вважає, що співмірним, розумним, справедливим та необхідним є призначення відповідачеві 5000,00грн. компенсації витрат на професійну правничу допомогу. 
Керуючись статтями 137, 141, 270, 382-384 ЦПК України, суд

постановив :

Заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС»  5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий В.О. Бездрабко 

Судді: Л.В. Базіль 

Л.А. Приходько