ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року 
м. Київ

cправа № 927/1455/23(620/5004/25) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М.

за участі секретаря судового засідання - Купрейчук С.П.

за участю представників: 
відповідно до протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Іванівка" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.10.2025
(Суддя - Белов С.В.)
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2025
(Колегія суддів у складі: Мальченко А.О. - головуючий, Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.)

у справі №927/1455/23(620/5004/25)

за позовом Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача Державної екологічної інспекції у Чернігівській області
до Державного підприємства "Дослідне господарство "Іванівка" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Арбітражного керуючого Лященко Павла Володимировича
про визнання протиправною бездіяльності,

в межах справи №927/1455/23

за заявою ОСОБА_1 , правонаступником якого є СТОВ "БАТЬКІВЩИНА"
до Державного підприємства "Дослідне господарство "Іванівка" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України"
про порушення провадження у справі про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:
1. Ніжинська окружна прокуратура (далі також - Прокурор) в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області (далі також - Інспекція) звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України (далі також - Дослідне господарство), в якому просить визнати протиправною бездіяльність ДП «ДГ «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу НААН України (код ЄДРПОУ 00729853) щодо невжиття заходів, спрямованих на ліквідацію (утилізацію, знищення та знешкодження) непридатних до використання хімічних засобів захисту рослин, які зберігаються на відкритій земельній ділянці на відстані 2 км до с. Іванівка Ніжинського району (географічні координати: широта - 51,224899, довгота - 32,602521), на земельній ділянці з кадастровим номером 7420883200:04:001:0001 та зобов`язати ДП «ДГ «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу НААН України вжити заходів щодо ліквідації (утилізації, знищення та знешкодження) непридатних до використання хімічних засобів захисту рослин, які зберігаються на відкритій земельній ділянці на відстані 2 км до с. Іванівка Ніжинського району (географічні координати: широта - 51,224899, довгота - 32,602521), на земельній ділянці з кадастровим номером 7420883200:04:001:0001.
2. Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.05.2025 відкрито провадження у справі № 620/5004/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
3. Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.05.2025 постановлено провадження у справі №620/5004/25 за позовом Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області до Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії закрити. Матеріали справи №620/5004/25 за позовом Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області до Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії передати на розгляд до Господарського суду Чернігівської області, у провадженні якого перебуває справа №927/1455/23 про банкрутство Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України.
4. Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 04.08.2025 постановлено справу №620/5004/25 прийняти для розгляду в межах справи № 927/1455/23 про банкрутство Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України» (код ЄДРПОУ 00729853) за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) сторін; номером справи визначити №927/1455/23(620/5004/25); розгляд справи № 927/1455/23(620/5004/25) розпочати спочатку; залучити арбітражного керуючого Лященко Павла Володимировича (свідоцтво №335 від 28.02.2013 року, РНОКПП НОМЕР_1 ) до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача; сторонам встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті спору.
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень
5. Оскаржується рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.10.2025 у справі №927/1455/23(620/5004/25), яким позовні вимоги задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України» щодо невжиття заходів, спрямованих на ліквідацію (утилізацію, знищення та знешкодження) непридатних до використання хімічних засобів захисту рослин, які зберігаються на відкритій земельній ділянці на відстані 2 км до с. Іванівка Ніжинського району (географічні координати: широта - 51,224899, довгота - 32,602521), на земельній ділянці з кадастровим номером 7420883200:04:001:0001. Зобов`язано Державне підприємство «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України» вжити заходи щодо ліквідації (утилізації, знищення та знешкодження) непридатних до використання хімічних засобів захисту рослин, які зберігаються на відкритій земельній ділянці на відстані 2 км до с. Іванівка Ніжинського району (географічні координати: широта - 51,224899, довгота - 32,602521), на земельній ділянці з кадастровим номером 7420883200:04:001:0001. 
6. Також оскаржується постанова Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2025 , якою рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.10.2025 у справі №927/1455/23(620/5004/25) залишено без змін.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
7. До Верховного Суду від Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України» (далі в тексті - Скаржник) надійшла касаційна скарга у якій Скаржник просить суд скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.10.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2025 у справі №927/1455/23(620/5004/25) та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
8. В обґрунтування підстав для задоволення касаційної скарги Скаржник наводить наступні доводи:
8.1. Суди неправильно застосували ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та не врахували висновків Верховного Суду щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 31.01.2024 у справі № 340/5948/21, від 07.12.2018 у справі №924/1256/17, від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц, від 21.12.2018 у справі № 922/901/17,від 06.02.2019 у справі № 927/246/18, від 16, 17, 18 квітня 2019 року у справах № 925/650/18, № 923/560/18, № 913/299/18 відповідно, від 13.05.2019 у справі №915/242/18, від 10.10.2019 у справі № 0440/6738/18.
8.2. Суди неправильно застосували ст.ст. 12, 25 Закону України «Про управління відходами» та не врахували висновки щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 02.07.2025 у справі №440/6819/24.
8.3. Також як на підставу касаційного оскарження, скаржник посилається на пункт 3 частини 2 статті 287 ГПК України. В обґрунтування вказаної підстави Скаржник зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування ч. 4 ст. 11 Закону України «Про управління відходами» у подібних правовідносинах.
8.4. Судами першої та апеляційної інстанцій ч. 4 ст. 11 Закону України «Про управління відходами» застосовано неправильно, адже ця норма підтвердженням наявності у ДП ДГ «Іванівка» ІСГ ПС НААН права власності на будь-які відходи теж бути не може, однак висновок Верховного Суду щодо питання застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, а саме з приводу того, чи можливо на підставі цієї норми встановлювати власника відходів, якщо власник чи користувач земельної ділянки не змінювались, наразі відсутній.
8.5. Скаржник вказує, що Північний апеляційний господарський суд та Господарський суд Чернігівської області не дослідили зібрані у справі докази, які достеменно підтверджують те, що вказані у позовній заяві відходи є безхазяйними, їх власник невідомий, що є підставою для касаційного оскарження, передбаченою п. 4 ч. 2 ст. 287 та п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК України.
8.6. Скаржник вказує, що у Північному апеляційному господарському суді справу № 927/1455/23(620/5004/25) розглянуто і вирішено неповноважним складом суду, що є підставою для касаційного оскарження, передбаченою п. 4 ч. 2 ст. 287 та п. 1 ч. 1 ст. 310 ГПК України. В обґрунтування вказаної підстави у касаційній скарзі зазначено, що в силу імперативних приписів ч. 2 ст. 7 КУзПБ цей спір має бути розглянуто лише у межах справи про банкрутство, але судді Північного апеляційного господарського суду, які розглянули його в апеляційному порядку, входять до складу Першої судової палати, спеціалізація якої розгляд справ, пов`язаних з процедурою банкрутства, зокрема за кодами спеціалізації 212000000, 212050100, 212130000, взагалі не передбачає, відповідно цю справу в апеляційному суді було розподілено з порушенням ст. 32 ГПК України й Положення про автоматизовану систему документообігу суду та, як наслідок, розглянуто неповноважним складом суду.
Відзиви
9. Від Ніжинської окружної прокуратури надійшов відзив на касаційну скаргу.
Інші заяви та клопотання
10. Від Скаржника надійшли письмові пояснення.
Розгляд касаційної скарги Верховним Судом
11. Заслухавши у відкритому судовому засіданні доповідь судді доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржувані судові рішення слід скасувати з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, виходячи з наступного.
12. Відповідно до приписів ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
13. Суди попередніх інстанцій встановили наступні фактичні обставини справи:
Розпорядженням голови Ніжинської РДА від 16.12.2021 № 256 утворено робочу комісію з комплексної інвентаризації та утилізації непридатних до використання невпізнаних хімічних засобів захисту рослин. Упродовж грудня 2022 - січня 2023 років та грудня 2023 - січня 2024 років цією Комісією проведено інвентаризацію місць накопичення заборонених і непридатних до використання в сільському господарстві хімічних засобів захисту рослин (далі - ХЗЗР), які залишаються на території Борзнянської міської територіальної громади Ніжинського району.
Відповідно до Актів інвентаризації Комісії від 10.01.2023 та 04.01.2024, встановлено що на відкритій неогородженій земельній ділянці, без попереджувальних/заборонних знаків на відстані 2 км від с. Іванівка Ніжинського району (географічні координати: широта - 51,224899, довгота - 32,602521) виявлено орієнтовно в обсязі 29,0 тонн (100 мішків - 15 тонн та пролиті, розсипані пестициди - 14 тонн), власник відсутній, відходи класифікуються як безхазяйні, непридатні до використання ХЗЗР.
За висновками Комісії вказані безхазяйні, непридатні до використання ХЗЗР зберігаються у непридатному стані, у зв`язку з чим комісією надано пропозицію щодо необхідності їх перезатарення та вивезення для утилізації.
При цьому, у листі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області №14-25-0.2-4350/2-24 від 30.07.2024 зазначено, що вказаній земельній ділянці, яка розташована біля с. Іванівка та на якій знаходяться непридатні до використанні ХЗЗР, присвоєно кадастровий номер 7420883200:04:001:0001. Площа земельної ділянки складає 4106,5583 га та перебуває в постійному користуванні ДП «ДГ «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, серії ЯЯ № 376879 від 22.12.2011, земельна ділянка з кадастровим номером 7420883200:04:001:0001 перебуває у постійному користуванні ДП ДГ «ІВАНІВКА» ІСГПС НААН згідно державного акту на право постійного користування землею.
Згідно з Інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, вказану земельну ділянку віднесено до земель сільськогосподарського призначення.
26.12.2024 Комісією за участі представників Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області та ДП ДГ «ІВАНІВКА» ІСГПС НААН проведено інвентаризацію вказаного місця зберігання ХЗЗР. Відповідно до акту інвентаризації місць накопичення заборонених і непридатних до використання в сільському господарстві хімічних засобів захисту рослин від 26.12.2024 та встановлено, що на відкритій неогородженій земельній ділянці, без попереджувальних/заборонних знаків, без насипу та дренажної системи для стоку поверхневих вод на відстані 2 км до с. Іванівка Ніжинського району (географічні координати: широта - 51,224899, довгота - 32,602521) виявлено орієнтовно 20 тонн безхазяйних непридатних до використання ХЗЗР. Також вказано про ризик підтоплення місця зберігання ХЗЗР дощовими водами. Комісія прийшла до висновків, що безхазяйні, невпізнані і непридатні до використання ХЗЗР зберігаються в незадовільному стані. При цьому, комісією зазначено, що внаслідок займання сухої рослинності біля місця зберігання вигоріло та випарувалося в повітря біля 9 тонн речовин. Решта 20 тонн потребують перезатарення та вивезення на утилізацію (відповідальне зберігання).
Згідно листа №01-16/1424 від 25.02.2025 Ніжинської районної державної адміністрації Ніжинську окружну прокуратуру повідомлено, що копії актів з супровідними листами надіслано до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (10.01.2025), Державної екологічної інспекції у Чернігівській області (21.01.2025) та ДП ДГ «ІВАНІВКА» ІСГПС НААН (10.01.2025).
Відповідно до листа Державної екологічної інспекції у Чернігівській області від 18.03.2025 №04/775, наданого у відповідь на лист Ніжинської окружної прокуратури (від 06.03.2025 №52-77-1471ВИХ-25), повідомлено, що Інспекцією проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ДП ДГ «ІВАНІВКА» ІСГПС НААН у вересні 2020 року, про що складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства №85/08 від 02.09.2020. Під час перевірки встановлено, що на балансі ДП ДГ «ІВАНІВКА» ІСГПС НААН знаходиться складське приміщення, в якому зберігались ХЗЗР. Саме приміщення, на момент перевірки, знаходилося у напівзруйнованому, незадовільному стані. Зі слів керівництва, в ході вжиття заходів по утилізації невпізнаних та непридатних до подальшого використання хімічних засобів рослин, що проводились у Борзнянському районі в 2012 році, ХЗЗР були винесені назовні зі складу, у зв`язку з чим була частково розібрана стіна. ХЗЗР були перезатарені в нову мішкову тару та підготовлені для завантаження в бігбеги для подальшої передачі на утилізацію. Роботи проводились спеціалізованою фірмою. Подальші роботи по знешкодженню ХЗЗР не проведені. В ході проведення заходу контролю, керівництвом ДП ДГ «ІВАНІВКА» ІСГПС НААН надано довідку про те, що дані ХЗЗР зняті з балансу підприємства при передачі спеціалізованій фірмі.
14. Предметом спору у даній справі є вимога Прокурора про визнання бездіяльності Дослідного господарства щодо невжиття заходів, спрямованих на ліквідацію (утилізацію, знищення та знешкодження) непридатних до використання ХЗЗР, які зберігаються на відкритій земельній ділянці на відстані 2 км до с. Іванівка Ніжинського району (географічні координати: широта - 51,224899, довгота - 32,602521), на земельній ділянці з кадастровим номером 7420883200:04:001:0001 - протиправною та про зобов`язання провести заходи, передбачені чинним законодавством щодо утилізації ХЗЗР.
15. Статтею 3 Закону України «Про управління відходами» визначено, що основними цілями державної політики у сфері запобігання утворенню та управління відходами є, зокрема, захист здоров`я людей та навколишнього природного середовища від негативного впливу відходів. Положенням ст. 7 Закону України «Про управління відходами» визначено що відходи поділяються на два класи: небезпечні відходи та відходи, що не є небезпечними.
16. Статтею 1 Закону України «Про управління відходами» визначено, що відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися; небезпечні відходи - відходи, що мають одну чи більше властивостей, що роблять їх небезпечними, наведених у Переліку властивостей, що роблять відходи небезпечними (додаток 3); видалення відходів - операція, що не є відновленням відходів, навіть якщо одним із наслідків такої операції є використання речовин або енергії. Перелік операцій з видалення відходів наведено в додатку 1 (згідно якого розміщення на поверхні чи в землі, у тому числі захоронення тощо є однією з операцій з видалення відходів); оброблення відходів - операція з відновлення або видалення відходів, включаючи підготовку відходів до таких операцій; власник відходів - фізична або юридична особа, яка відповідно до закону володіє, користується і розпоряджається відходами.
17. Статтею 12 Закону України «Про управління відходами» визначено, що власник або користувач земельної ділянки, на якій виявлено відходи, власник яких не встановлений, невідкладно, але не пізніше 24 годин з моменту виявлення таких відходів, інформує про це орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади. 
18. Як встановлено судом першої інстанції земельна ділянка з кадастровим номером 7420883200:04:001:0001, на якій знаходяться непридатні до використанні ХЗЗР, перебуває у постійному користуванні ДП ДГ «ІВАНІВКА» ІСГПС НААН згідно державного акту на право постійного користування землею.
19. Судом першої інстанції також встановлено, що з 26.12.2024 за результатами інвентаризації місць накопичення заборонених і непридатних до використання в сільському господарстві хімічних засобів захисту рослин Комісією в т.ч. за участю представника відповідача, останньому стало достеменно відомо, що на земельній ділянці, що перебуває у його користуванні на відкритій неогородженій земельній ділянці, без попереджувальних/заборонних знаків, без насипу та дренажної системи для стоку поверхневих вод на відстані 2 км до с. Іванівка Ніжинського району (географічні координати: широта - 51,224899, довгота - 32,602521) виявлено орієнтовно 20 тонн безхазяйних непридатних до використання ХЗЗР, згідно Акту Комісії.
20. Також суди попередніх інстанцій встановили, що Актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства №85/08 від 02.09.2020 встановлено, що на балансі ДП ДГ «ІВАНІВКА» ІСГПС НААН знаходиться складське приміщення, в якому зберігались ХЗЗР. Саме приміщення, на момент перевірки, знаходилося в напівзруйнованому, незадовільному стані. Зі слів керівництва, у ході заходів по утилізації невпізнаних та непридатних до подальшого використання хімічних засобів, що проводились у Борзнянському районі в 2012 році, ХЗЗР були винесені назовні зі складу, у зв`язку з чим була частково розібрана стіна. ХЗЗР були переміщені в нову мішкову тару та підготовлені для завантаження в біг-беги для подальшої передачі на утилізацію. Роботи проводились спеціалізованою фірмою. Подальші роботи по знешкодженню ХЗЗР не проведені. В ході проведення заходу контролю, керівництвом ДП ДГ «ІВАНІВКА» ІСГПС НААН надано довідку про те, що дані ХЗЗР зняті з балансу підприємства при передачі спеціалізованій фірмі.
21. З наведеного, судами попередніх інстанцій зроблено висновок про наявність небезпечних відходів на належній відповідачу ділянці, ДП ДГ «ІВАНІВКА» ІСГПС НААН було відомо ще у 2020 році.
22. Окрім того, суди попередніх інстанцій встановили, що матеріали справи не містять доказів невідкладного інформування Дослідним господарством, як користувачем земельної ділянки, на якій виявлено відходи та власник яких не встановлений, органу місцевого самоврядування або місцевого органу виконавчої влади, про виявлення таких відходів ні в 2020 році, ні в 2025 році.
23. З наведеного, в оскаржуваних судових рішеннях міститься висновок про те, що власником небезпечних відходів, а саме непридатних до використання хімічних засобів захисту рослин, які зберігаються на відкритій земельній ділянці на відстані 2 км до с. Іванівка Ніжинського району (географічні координати: широта - 51,224899, довгота - 32,602521), на земельній ділянці з кадастровим номером 7420883200:04:001:0001 є Дослідне господарство.
24. Статтею 27 Закону України «Про управління відходами» визначено, що утворювачі та власники небезпечних відходів, крім небезпечних відходів у складі побутових відходів, зобов`язані: 1) зберігати небезпечні відходи окремо від інших видів відходів у спосіб, що не становить загрози для здоров`я людини та навколишнього природного середовища; 2) забезпечувати збирання, перевезення, оброблення відходів самостійно, за наявності дозволу на здійснення операцій з оброблення відходів та ліцензії на здійснення господарської діяльності з управління небезпечними відходами, або шляхом укладення договору з суб`єктом господарювання у сфері управління відходами; 3) не допускати передачі небезпечних відходів суб`єктам господарювання, які не мають дозволу на здійснення операцій з оброблення відходів та ліцензії на здійснення господарської діяльності з управління небезпечними відходами.
25. Суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові вказав, що враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини приналежності спірних відходів Дослідному господарству та розташування цих відходів на земельній ділянці, що перебуває у постійному користуванні господарства, з огляду на відсутність доказів вжиття ним протягом тривалого часу заходів, спрямованих на ліквідацію (утилізацію, знищення та знешкодження) непридатних до використання хімічних засобів захисту рослин, а також беручи до уваги те, що державна екологічна політика держави спрямована на збереження безпечного для існування живої і неживої природи навколишнього середовища, захист життя і здоров`я населення від негативного впливу, зумовленого забрудненням навколишнього природного середовища, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність фактичних та правових підстав для задоволення позовних вимог.
26. З вказаного висновку слідує те, що підставою задоволення позовних вимог до відповідача стало приналежність спірних відходів Дослідному господарству та розташування цих відходів на земельній ділянці, що перебуває у постійному користуванні господарства, з огляду на відсутність доказів вжиття ним протягом тривалого часу заходів, спрямованих на ліквідацію (утилізацію, знищення та знешкодження) непридатних до використання хімічних засобів захисту рослин.
27. Разом з тим, колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що судами попередніх інстанції встановлено, що відповідно до акту інвентаризації місць накопичення заборонених і непридатних до використання в сільському господарстві хімічних засобів захисту рослин від 26.12.2024 та встановлено, що на відкритій неогородженій земельній ділянці, без попереджувальних/заборонних знаків, без насипу та дренажної системи для стоку поверхневих вод на відстані 2 км до с. Іванівка Ніжинського району (географічні координати: широта - 51,224899, довгота - 32,602521) виявлено орієнтовно 20 тонн безхазяйних непридатних до використання ХЗЗР.
28. Наведе є свідченням передчасності висновку судів попередніх інстанцій про приналежність спірних відходів Дослідному господарству, та свідчить про те, що суди попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень не дослідили зібрані у справі докази, які можуть підтверджувати, що вказані у позовній заяві відходи є безхазяйними, їх власник невідомий.
29. Щодо доводу касаційної скарги про те, що у Північному апеляційному господарському суді справу № 927/1455/23(620/5004/25) розглянуто і вирішено неповноважним складом суду, колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає наступне.
30. Вказаний довід мотивований тим, що в силу імперативних приписів ч. 2 ст. 7 КУзПБ цей спір має бути розглянуто лише у межах справи про банкрутство, але судді Північного апеляційного господарського суду, які розглянули його в апеляційному порядку, входять до складу Першої судової палати, спеціалізація якої розгляд справ, пов`язаних з процедурою банкрутства, зокрема за кодами спеціалізації 212000000, 212050100, 212130000, взагалі не передбачає, відповідно цю справу в апеляційному суді було розподілено з порушенням ст. 32 ГПК України й Положення про автоматизовану систему документообігу суду та, як наслідок, розглянуто неповноважним складом суду.
31. Відповідно до положень абз. 1 ч. 2 ст. 7 КУзПБ, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.
32. Скаржник у касаційній скарзі наводить доводи та аргументи щодо того, що відсутні докази приналежності боржнику у справі про банкрутство (ДП "Дослідне господарство "Іванівка" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України") спірних відходів, та намагається довести відсутність обов`язку боржника щодо вжиття заходів з ліквідації непридатних до використання хімічних засобів захисту рослин у зв`язку з тим, що боржник не є власником таких хімічних засобів захисту рослин.
33. Разом з тим, Скаржник у касаційній скарзі вказує про те, що в силу ч. 2 ст. 7 КУзПБ цей спір має бути розглянуто лише у межах справи про банкрутство, тобто можна дійти висновку, що вказаний довід касаційної скарги свідчить про те, що суд повинен вирішити майновий спір у справі №927/1455/23(620/5004/25) стороною в якому є боржник.
34. За таких обставин, Скаржник одночасно заперечуючи у цій справі обставину про приналежність спірних відходів Дослідному господарству, а також наводячи аргументи щодо того, що в силу ч. 2 ст. 7 КУзПБ цей спір має бути розглянуто лише у межах справи про банкрутство, тобто вказуючи про те, що суд повинен вирішити майновий спір у справі №927/1455/23(620/5004/25) стороною в якому є боржник по суті вдається до суперечливої поведінки у спірних правовідносинах, оскільки одночасно Скаржник і заперечує свою власність над спірними відходами і одночасно вказує про необхідність вирішення спору щодо майна боржника у межах справи про банкрутство.
35. Окрім того, Скаржником під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не було заявлено заяву про відвід колегії суддів Північного апеляційного суду з підстав неповажності складу суду, що є додатковим підтвердженням суперечливої поведінки.
36. За таких обставин, внаслідок суперечливої поведінки у спірних правовідносинах Скаржника, колегія суддів суду касаційної інстанції визнає необґрунтованим довід касаційної скарги щодо того, що у Північному апеляційному господарському суді справу № 927/1455/23(620/5004/25) розглянуто і вирішено неповноважним складом суду.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
36. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК України, підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.
37. Беручи до уваги те, що суди попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень не дослідили зібрані у справі докази, на які посилається Скаржник у касаційній скарзі та які можуть підтверджувати, що вказані у позовній заяві відходи є безхазяйними, їх власник невідомий, колегія суддів суду касаційної інстанції, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК України, дійшла висновку про часткове задоволення касаційної скарги та скасування рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.10.2025 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2025 у справі № 927/1455/23(620/5004/25) і направлення вказаної справи на новий розгляд до Господарського суду Чернігівської області.
38. Під час нового розгляду господарському суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об`єктивного встановлення обставин справи, а також вирішити питання про те, чи підлягає розгляду в межах справи про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство "Іванівка" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України" позов Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача Державної екологічної інспекції у Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності.
Керуючись ст. ст. 240, 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Іванівка" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.10.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2025 у справі № 927/1455/23(620/5004/25) скасувати.

3. Справу № 927/1455/23(620/5004/25) направити на новий розгляд до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий С.В. Жуков
Судді В.І. Картере
К.М. Огороднік