МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2026 р.  	№ 400/8283/25 	
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Біоносенко В. В. розглянув у порядку спрощеного провадження, без виклику сторін, з дотриманням вимог передбачених ст.263 КАС України адміністративну справу 
за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	
до 	Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008 	
про	визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,	
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просить суд: 1) визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Миколаївській області щодо визначення ОСОБА_1 як працюючого пенсіонера, як особи, якій не здійснюється масовий перерахунок розміру пенсії, протиправною бездіяльність щодо не здійснення перерахунку розміру пенсії в порядку, передбаченому ст. 27, 42 Закону №1058, протиправною бездіяльність щодо не виплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам; 2) зобов`язати Головного управління ПФУ в Миколаївській області визначити ОСОБА_1 зі складу осіб, яким не здійснюється масовий перерахунок розміру пенсії, перерахувати розмір пенсії в порядку, передбаченому ст. 27,42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як непрацюючому пенсіонеру, з надбавкою як дитині війни, виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок відповідно зазначеним банком у заяві реквізитам.
В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що вона є громадянином України, отримувала пенсію за віком та виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю, у зв`язку з чим їй було припинено виплату пенсії. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.02.2021 по справі №400/5431/20, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо невиплати пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.10.2009 року по 04.01.2019 рік; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 з 07.10.2009 року по 04.01.2019 рік. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 по справі №400/1498/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію з 07.10.2009, з врахуванням компенсації втрати частини доходу та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок, відкритий у АТ "ОТП Банк" за заявою, поданою представником. В подальшому, на звернення позивача, Головне упр/авління листом від 02.01.2025 №129-17178/Л-02/8-1400/25 повідомило позивача про те, що привиконанні рішень суду пенсіонерам, які виїхали за кордон на постійне місце проживання до іншої країни в пенсійній справі встановлюється статус працюючої особи, оскільки у органів ПФУ відсутні відомості про працевлаштування та звільнення. При цьому, зазначений статус не впливає на розмір пенсії, оскільки пенсія виплачується у фіксованому розмірі. На звернення позивачки від 17.05.2025, відповідач листом від 02.07.2025 повідомив про те, що на виконання рішення МОАС по справі №400/1498/23 проведено перерахунок пенсії з 07.10.2009, враховуючи компенсацію втрати частини доходу. Виплата пенсії на виконання рішення суду по справі №400/1498/23 у розмірі 117 грн забезпечено з 01.10.2023 на банківський рахунок, відкритий в АТ "ОТП Банк". Додатково відповідач повідомив, що з 01.09.2024 виплату пенсії позивачці припинено. Крім того, відповідач надав лист АТ "Ощадбанк" щодо незарахування сум пенсій в вересні і жовтні 2024 року ОСОБА_2 через неспівпадіння ПІБ клієнта. На переконання позивачки, Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області протиправно визначено у пенсійній справі її як працюючого пенсіонера, протиправно не здійснюються масові перерахунки її пенсії та не виплачується пенсії на визначений нею банківський рахунок , в зв`язку з чим вона звернулась до суду.
Відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. В письмовому відзиві вказав, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 по справі №400/1498/23 зобов`язано перерахувати позивачу пенсію з 07.10.2009, однак не визначено окремий порядок проведення перерахунку пенсії. За матеріалами пенсійної справи, позивачу встановлено підвищення до пенсії дитини війни. Крім того, рішенням МОАС по справі №400/1498/23 зобов`язань щодо виключення позивача зі складу осіб, яким не здійснюється масовий перерахунок та щодо нарахування надбавки діти війни покладено не було. Відтак, вимога позивача щодо зобов`язання виключити зі складу осіб, яким здійснюється масовий перерахунок пенсій та нарахування надбавки діти війни є необгрунтованою та не підлягає задоволенню. Щодо зарахування пенсії на банківський рахунок, зазначений позивачкою, відповідач зазначив, що суми пенсій та грошової допомоги не зараховуються на поточні рахунки в разі невідповідності будь-яких реквізитів, зазначених у списку, даним поточного рахунку одержувача. Виплата пенсії позивачу проводилась через АТ "Ощадбанк", однак при обміні даними з банками отримана інформація, що по філії АТ "Ощадбанк", кошти не зараховані по основній та додатковій відомостях за жовтень 2024 року, заяв про зміну виплатних реквізитів до відповідача не надходило. Враховуючи зазначене, було прийнято рішення від 23.10.2024 №140-0402-8/85414 про припинення виплати пенсії позивачу з 01.11.2024 року. Отже, вимога позивача виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок, зазначений у заяві, є безпідставною та не підлягає задоволенню. 
Суд розглянув справу 17.02.2025 в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, відповідно до вимог ст.263 КАС України.
Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала в Миколаєві, та отримувала пенсію за віком.
В 2001 році ОСОБА_1 виїхала на постійне місце проживання до держави Ізраїль.
30.03.2019 року позивач через свого представника звернулась до відповідача з заявою про поновлення пенсії за віком.
Рішенням Інгульського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Миколаєва Миколаївської області від 17.04.2019 року за № 45/4 представнику позивача відмовлено в поновленні та виплаті пенсії ОСОБА_1 через те, що позивачем не надано до управління Пенсійного фонду документ, що засвідчував би місце проживання (реєстрації) в Україні та через те, що між Україною та Ізраїлем не укладено договору щодо пенсійного забезпечення громадян, які мешкають за кордоном.
Не погоджуючись з цим, позивачка звернулась до суду.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.10.2019 по справі №400/2044/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (код ЄДРПОУ 13844159) поновити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) з 05.01.2019 року з урахуванням компенсації втрати частини доходів та з врахуванням надбавки до пенсії як дитині війни.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.10.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог про поновлення та виплати пенсії за віком з 07.10.2009 по 04.01.2019 року залишено без розгляду.
В подальшому, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.02.2021 по справі №400/5431/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 з 07.10.2009 року по 04.01.2019 рік.
На виконання вказаного рішення Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області здійснено нарахування пенсії ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 по 04.01.2019. Розмір доплати до пенсії склав 20 348,90 грн. Виплату нарахованої доплати до пенсії проведено ОСОБА_1 у серпні 2021 року. 
13.05.2022 позивач звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.10.2019 у справі № 400/2044/19.
Ухвалою суду від 05.10.2022 в задоволенні заяви позивачки про встановлення судового контролю відмовлено. Ухвала набрала законної сили 29.11.2022.
01.12.2022 представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та просив перерахувати, поновити виплату пенсії з дати припинення з компенсацією втрати частини доходів, як не працюючому пенсіонеру, дитині війни, виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок, відкритий в АТ «ОТП Банк».
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 28.12.2022 представника позивачки було повідомлено, що виплата пенсії ОСОБА_1 проводиться в обраний нею спосіб, через банківську установу ПАТ КБ "Приватбанк". Заява про перерахування пенсійних виплат на банківський рахунок, відкритий у АТ "ОТП Банк" не надходила.
Не погоджуючись з таким, позивачка звернулась до суду.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 по справі №400/1498/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію з 07.10.2009, з врахуванням компенсації втрати частини доходу та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок, відкритий у АТ "ОТП Банк" за заявою, поданою представником.
Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області на виконання рішення суду по справі №400/1498/23 забезпечено виплату ОСОБА_1 пенсії у розмірі 117 гривень з 01.10.2023 на банківський рахунок, відкритий в АТ "ОТП Банк".
26.07.2024 позивачка звернулась до Головного управління ПФУ в Миколаївській області із заявою про виплату їй пенсії на її поточний рахунок, відкритий у ТВБВ №10015/0559 ОПЧ, Одеське РУ, № НОМЕР_2 , код банку 328845, код ЄДРПОУ 09328601.
Виплата пенсії проводилась через АТ "Ощадбанк", однак при обміні даними з банками Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області отримана інформація, що по філії АТ "Ощадбанк" кошти не зараховані за вересень, жовтень 2024 року через неспівпадіння ПІБ клієнта.
З урахуванням цього, а також відсутності заяв про зміну реквізитів, Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області прийнято рішення №1400-0402-8/85414 від 23.10.2024 про припинення виплати пенсії позивачу.
Представник позивача неодноразово звертався до Головного управління ПФУ в Миколаївській області із заявами щодо виплати пенсії та її розміру.
Головне управління ПФУ в Миколаївській області листом від 02.01.2025 повідомив позивача про те, що при виконанні рішення суду пенсіонерам, які виїхали за кордон на постійне місце проживання до іншої країни, в пенсійній справі встановлюється статус працюючої особи та зазначений статус не впливає на розмір пенсії, оскільки пенсія виплачується у фіксованому розмірі. Додатково Головне управління ПФУ в Миколаївській області направило позивачу рішення про припинення виплати пенсії.
Головне управління ПФУ в Миколаївській області листом від 02.07.2025 повідомив про те, що на виконання рішення МОАС по справі №400/1498/23 проведено перерахунок пенсії з 07.10.2009, враховуючи компенсацію втрати частини доходу. Виплата пенсії на виконання рішення суду по справі №400/1498/23 у розмірі 117 грн забезпечено з 01.10.2023 на банківський рахунок, відкритий в АТ "ОТП Банк". Додатково відповідач повідомив, що з 01.09.2024 виплату пенсії позивачці припинено. 
Як вбачається з протоколів перерахунку пенсії, в пенсійній справі міститься інформація про особливості "не підлягають МП", "признач. за рішення суду в твердому розмірі з 07.10.2009 по довічно". Розмір пенсії з 07.010.2009 по грудень 2019 -117 грн, з січня 2019 - 183,43 грн.
На переконання позивача, поновлення йому пенсії у такому розмірі та встановлення особливості "не підлягають МП, призначено за рішенням суду в твердому розмірі - з 07.10.2009 по довічно;", а також визначення позивача як працюючого пенсіонера, є протиправним. 

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон № 1058, який набрав чинності з 01.01.2004.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Відповідно до статті 27 Закону № 1058-ІV, розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.
При цьому, частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом;
Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.
Згідно із ч. 1 статті 28 Закону № 1058, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.
За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.
З 01.01.2018 для осіб, які досягли віку 65 років, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі 40 відсотків мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, але не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом (частина друга статті 28 Закону № 1058-ІV).
За приписами ч. 2 статті 42 Закону № 1058-ІV для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення;
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
Частиною 1ст. 43 Закону № 1058 встановлено, що перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Відповідно до ч. 2 статті 43 Закону № 1058, для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.
Відповідно до п.4-3 Прикінцевих положень ЗУ№1058 пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.
При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.
Відповідачем поновлено виплату пенсії ОСОБА_1 на виконання судових рішень по справі №400/2044/19, № 400/5431/20 та №400/1498/23, починаючи з 07.10.2020 року, у фіксованому розмірі -117 гривень, з урахуванням підвищення дітям війни в розмірі 183,43 грн. 
Разом з цим, з урахуванням наведених вище норм, при поновленні пенсії відповідач повинен був врахувати та застосувати норми ЗУ №1058, якими передбачено, що: 
- розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону
- перерахунок пенсій за віком, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Отже, з дня поновлення виплати пенсії, позивач користується усіма правами на підвищення та перерахунок пенсії згідно вимог Закону України № 1058-IV, будь-яких обмежень його прав, як пенсіонера, якому призначено виплату пенсії за рішенням суду наведеним Законом не встановлено.
Крім того, Законами України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік передбачається зростання мінімальної заробітної плати, у зв`язку з чим, пенсійний орган в автоматичному режимі перераховує мінімальний розмір пенсійних виплат для непрацюючих пенсіонерів, а тому, посилання відповідача на відсутність у рішенні суду зобов`язань щодо проведення перерахунку пенсії у разі збільшення розмірів мінімальної пенсії позивачу є безпідставними.
При поновленні позивачу відповідачем безпідставно розраховано її розмір без врахування масових перерахунків пенсій, оскільки Закон України №1058 не містить застережень щодо встановлення твердого розміру пенсійної виплати та заборону перерахунків пенсій осіб, які постійно проживають за межами України. 
Таким чином, перерахунок пенсій повинен здійснюватися автоматизованим способом за матеріалами пенсійних справ, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Виконання вимог закону, в тому числі, щодо проведення підвищення та перерахунку пенсій є обов`язком відповідача.
Відтак, відповідачем допущені протиправні діяння щодо невиплати позивачці пенсії за віком, у законодавчо встановлених розмірах, з урахуванням збільшення розмірів у зв`язку з масовими перерахунками
Крім того, за приписами ч. 2 статті 42 Закону № 1058-ІV для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Крім індексації пенсії, передбаченої частиною першою цієї статті, у разі якщо величина середньомісячної заробітної плати штатного працівника в Україні за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, за минулий рік зросла, з 1 березня поточного року розмір пенсії підвищується на коефіцієнт, що відповідає не менш як 20 відсоткам темпів зростання середньомісячної заробітної плати штатного працівника в Україні порівняно з попереднім роком, крім випадків, коли підвищення пенсійних виплат за минулий рік перевищило цей коефіцієнт. Якщо коефіцієнт підвищення пенсійних виплат у минулому році був менший, ніж зазначений у цій частині, то збільшення пенсій здійснюється з урахуванням попереднього підвищення.
Розділ XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнено пунктом 4-3 згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" №2148-VIII від 03.10.2017 року, відповідно до якого пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.
Водночас, ГУПФУ в Миколаївській області, як свідчать встановлені обставини справи всупереч вказаним нормам законодавства не було проведено перерахунок пенсії позивача з урахуванням встановленого законодавством мінімального розміру пенсії, підвищень, індексації, передбачених Законом України.
З огляду на викладене, суд вбачає підстави для задоволення позову та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, з урахуванням встановленого законодавством мінімального розміру пенсії, підвищень, індексацій, компенсаційних виплат, надбавки як дитині війни, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням раніше виплачених сум.

Одночасно з цим, враховуючи фактичні обставини справи, суд з метою захисту порушених прав позивачки, вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та розглянути питання щодо поновлення виплати пенсії, яку було прининено за рішенням Головного управління ПФУ в Миколаївській області від 23.10.2024 №1400-0402-8/85414.
Судом встановлено, що з урахуванням незарахування сум пенсії у вересні та жовтні 2024 року, а також відсутності заяв про зміну реквізитів, Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області прийнято рішення №1400-0402-8/85414 від 23.10.2024 про припинення виплати пенсії позивачу.
Конституція України гарантує громадянам право на соціальний захист відповідно до статті 46 . Це право включає забезпечення в разі втрати працездатності, безробіття, старості, втрати годувальника та інших обставин, передбачених законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають:
1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом;
2) особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення" - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.
Статтею 47 Закону №1058 встановлено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 47-1 Закону №1058 Стаття 47-1 виплата пенсії особам, які тимчасово проживають за межами України, здійснюється на поточні рахунки, відкриті в установах банків, розташованих на території України, за умови проходження особою фізичної ідентифікації до 31 грудня кожного календарного року.
Порядок виплати пенсії на час тимчасового проживання за кордоном встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Підстави припинення та поновлення виплати пенсії передбачені ст. 49 Закону №1058, за якою виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:
1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;
2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;
2-1) за заявою пенсіонера про припинення виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном;
3) у разі смерті пенсіонера, визнання його безвісно відсутнім або оголошення померлим у встановленому законом порядку;
3-1) у разі надання пенсіонеру статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин";
4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;
4-1) у разі непроходження фізичної ідентифікації у випадках, передбачених законодавством;
5) в інших випадках, передбачених законом.
Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058 (далі - Порядок №22-1), відповідно до пункту 1.1 якого:
- заява про призначення, перерахунок, поновлення, продовження пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4); заява про припинення виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном (додаток 9) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).
- заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, про припинення виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.
Надаючи оцінку діям Пенсійного фонду по відношенню до пенсії позивачки, суд вбачає, що виявивши факт не виплати пенсії, позивачка, перебуваючи за кордоном, почала звертатись до Пенсійного фонду шляхом подання запитів до Пенсійного фонду щодо пенсійної виплати. Відповідач, надаючи відповідь від 02.01.2025, та від 02.07.2025 додатково повідомив позивачку про припинення виплати пенсії. 
Вирішуючи питання правомірності нерозгляду органом пенсійного фонду заяви, форма якої не відповідає тій, яка встановлена Порядком № 22-1, Верховний Суд у постанові від 22.07.2025 по справі №580/710/24, у постанові від 27 листопада 2019 року у справі №748/696/17 вказав, що важливим при вирішенні спірних правовідносин є зміст зазначеної заяви, який очевидно дає змогу оцінити намір заявника. Крім того, вказав, що важливим є також долучення позивачем до заяви документів, які подаються саме при призначенні пенсії.
На цій підставі Суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність органу пенсійного фонду і вказав, що відмовивши позивачу в розгляді його заяви по суті, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача як пенсіонера (соціальної групи населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій у частині соціального захисту).
Аналогічний підхід до вирішення подібних правовідносин застосований Верховним Судом у постановах від 30 травня 2018 року у справі № 537/3480/17, від 27 листопада 2019 року у справі №748/696/17, від 26 лютого 2020 року у справі № 541/543/17-а, від 16 грудня 2021 року у справі №500/1879/20 та від 09 серпня 2023 року у справі №520/5045/2020.
Крім того, у постанові від 23 вересня 2024 року у справі №620/2027/23 Верховний Суд, розглянувши спір щодо можливості подання заяви про призначення пенсії у формі, що передбачена Законом України «Про звернення громадян», наголосив, що доступ до соціальних прав, зокрема права на призначення пенсії, є важливим аспектом забезпечення гідного життя громадян. У цьому контексті можливість подання заяви у довільній формі є ключовим елементом, що спрощує процес отримання пенсійного забезпечення та сприяє реалізації такого конституційного права.
Верховний Суд у цій справі також зауважив, що Конституція України містить кілька статей, які прямо або опосередковано тлумачать поняття гідності людини та її важливість для українського суспільства. Зокрема, стаття 3 Основного Закону передбачає, що Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Вказані положення, на думку Суду чітко проголошують, що гідність людини є фундаментальною цінністю, захист якої є одним з основних завдань держави. Згідно статті 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах Зазначене підкреслює рівність усіх людей у їхній гідності, незалежно від будь-яких інших ознак. Крім того статтею 28 Основного Закону прямо заборонено будь-які дії, які можуть принизити людську гідність і встановлено, що кожен має право на повагу до його гідності.
Таким чином, з усталеної практики Верховного Суду вбачається, що ключове значення при вирішенні спорів щодо призначення чи перерахунку пенсії має зміст звернення, що дає змогу об`єктивно встановити волю заявника, а не виключно формальне дотримання затвердженої бланкової форми. Зазначені позиції послідовно наголошують, що надмірний формалізм у сфері соціального забезпечення є неприпустимим та призводить до безпідставного обмеження конституційних прав.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, а також ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи викладене, право особи на звернення щодо призначення, поновлення, перерахунку пенсії є складовою права на соціальне забезпечення, гарантованого Конституцією України (стаття 46) та законодавством у сфері пенсійного забезпечення. Незважаючи на формальні вимоги до заяви, визначені Порядком № 22-1, її зміст має відігравати ключову роль при оцінці дійсного волевиявлення особи.
Як вже було встановлено судом, позивачка неодноразово зверталась до Пенсійного фонду із заявами та запитами щодо пенсійної виплати, з яких очевидно вбачається нерозуміння підстав та причин припинення виплати пенсії, та по суті ці звернення стосуються передусім питання щодо поновлення виплати пенсії, а тому формальне посилання відповідача на наявність рішення та порядок його оскарження, без надання оцінки її суті, суперечить засадам справедливості, розумності та пропорційності. Такий підхід ставить формальність вище змісту та суті права, що є несумісним із принципом пріоритетності прав і свобод людини у сфері соціального забезпечення над формою відповідного волевиявлення.
Отже, підсумовуючи наведені вище висновки, суд вважає, що право позивачки на отримання пенсії підлягає відновленню.
Позов задовольнити.
При цьому, задовольняючи позовні вимоги, суд використовуючи повноваження передбачені ч.2 ст.9 КАС України, самостійно визначає формулювання резолютивної частини судового рішення, з метою її більш ефективного виконання та надання повного захисту правам позивача.
Судовий збір позивачем не сплачено, оскільки ухвалою суду від 05.08.2025 позивача звільнено від сплати судового збору.
Доказів понесення інших судових виплат позивачем не надано.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 263 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008 13844159) задовольнити повністю. 
2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо здійснення розрахунку розміру пенсійної виплати ОСОБА_1 як працюючого пенсіонера, без врахування масових перерахунків пенсій, підвищень, індексацій, компенсаційних виплат, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул.Морехідна, 1, Миколаїв, 54008, код ЄДРПОУ 13844159) поновити виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на визначений нею банківський рахунок, та здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) як непрацюючому пенсіонеру, з урахуванням масових перерахунків пенсій, надбавки як дитині війни, встановленого законодавством мінімального розміру пенсії, індексацій, підвищень відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахований розмір пенсії, починаючи з 24.10.2025 року, з урахуванням виплачених сум.
4. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко   
Рішення складено в повному обсязі 17.02.2026