Справа № 570/5990/25 
Номер провадження 2/570/2723/2025 
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2026 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:
судді Гнатущенко Ю.В. 
з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в :
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» в особі представниці адвоката Ткаченко Ю.О. звернулися до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 11550,00 грн., а також судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог представниця позивача вказує, що 16.06.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено Договір про надання коштів у кредит №71893681 (Кредитний договір), умовами якого встановлено, що Кредитодавець надає Позичальнику кредит в розмірі 3500,00 грн. строком на 30 днів (з 16.06.2025 по 15.07.2025 р.), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.5 % , які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15.00% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 525,00 грн.). У разі порушення Позичальником/Відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4% пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування.
16.10.2025 р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу № 16/10/25, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, включно із правом вимоги за договором кредиту №71893681 від 16.06.2025 р.
Відповідачка належним чином зобов`язань щодо повернення основної суми боргу за Кредитним договором, заборгованості за процентами та інших нарахувань - не виконала ні перед Кредитодавцем/Первісним кредитором, ані перед Позивачем/Фактором - ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», що набуло право вимоги за договором кредиту №71893681 на підставі договору факторингу.
Враховуючи викладені вище умови Договору кредиту №71893681 від 16.06.2025 р. та здійснені Відповідачкою платежі в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, які складають - 0 грн., заборгованість останньої за договором кредиту складає 11550,00 грн., зокрема:
- 3500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 525,00 грн. - сума заборгованості за процентами;
- 525,00 грн. - сума заборгованості за комісією;
- 7000,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою.
Ухвалою суду від 19.12.2025 р. позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою суду від 06.01.2026 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом учасників у судове засідання, а також задоволено клопотання представниці позивача про витребування доказів у АТ КБ «ПриватБанк».
Представниця позивача у судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату, час та місце його проведення. У позовній заяві, а також у заявах вх.№1691 від 29.01.2026 р. і вх.№3056 від 18.02.2026 р., представниця позивача просить розгляд справи проводити без участі позивача та його представника, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачка про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзиву до суду не подала. До суду повернувся поштовий конверт, надісланий за зареєстрованим місцем проживання відповідачки з відміткою про невручення "адресат відсутній за вказаною адресою". Відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки особі. Зазначена позиція висвітлена в постанові ВС України у складі суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.11.2022 року у справі № 760/25978/13-ц, провадження № 61-6788св22, висновки якої підлягають врахуванню для судів інших інстанцій.
За вказаних обставин, враховуючи відсутність заперечень з боку представника позивача, відсутність відзиву, неприбуття відповідачки у судове засідання, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута без участі відповідачки, на підставі наявних у справі доказів, з ухваленням заочного рішення.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.
1. Щодо заборгованості відповідачки за кредитним договором.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 16.06.2025 р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено Договір про надання коштів у кредит №71893681 (Кредитний договір).
У п.2.1. Кредитного договору вказується, що за цим Договором Кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк кредиту»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку кредиту, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від Суми кредиту та Комісію за надання кредиту.
Пунктом 2.2.1 Кредитного договору встановлено, що Кредитодавець надає Позичальнику кредит в розмірі 3500,00 грн. 
У п.2.2.2. Кредитного договору передбачено строк кредитування, який складає 30 днів (з 16.06.2025 по 15.07.2025 р.).
Як вбачається із п.2.2.3 Кредитного договору, проценти за договором нараховуються за процентною ставкою (фіксованою) у розмірі 0,500 %. У п.6.1. Кредитного договору уточнено, що проценти за користування Кредитом нараховуються на суму Кредиту (його залишок), виходячи із строку фактичного користування Кредитом, за кожен день (календарну дату) користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту (включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення Заборгованості за Договором.
Як вбачається із Кредитного договору, він підписаний відповідачкою ОСОБА_1 з використанням електронного підпису у формі одноразового ідентифікатора 65240. 
Також позивачем надано довідку про ідентифікацію, у якій наявна інформація про те, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ідентифікована ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є аналогом електронного підпису відповідно до вимог законодавства України. У довідці зазначено, що одноразовий ідентифікатор було надіслано відповідачці на електронну пошту за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16.06.2025 р. о 01 год. 48 хв.
Факт перерахування ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» грошових коштів на рахунок відповідачки у розмірі 3500,00 грн. на виконання п.2.1. Кредитного договору підтверджується Довідкою ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» вих.№КД-000003252 від 21.10.2025 р., з якої встановлено, що 16.06.2025 р. на рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_2 Кредитодавцем перераховано грошові кошти у розмірі 3500,00 грн, номер платежу: 65a9b3fa-683d-4a22-8270-6b35145853a2.
Наведене також підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» вих.№20.1.0.0.0/7- 260113/74463-БТ, наданою на виконання ухвали суду від 06.01.2026 р., та доданою до неї випискою по рахунку № НОМЕР_2 за період з 16.06.2025 р. по 19.06.2025 р. 
Як вказується у згаданій довідці банку, карту № НОМЕР_2 емітовано на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що збігається з персональними даними відповідачки.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Виходячи із положень ст.525, ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Як вбачається з досліджених доказів, умови, передбачені договором кредиту, відповідачкою належним чином не виконані, заборгованість за цим договором не погашена.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором не виконала, у передбачений в договорі строк кошти не повернула, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за основними зобов`язанням.
Таким чином, заборгованість відповідачки за тілом кредиту в розмірі 3500 грн. по вказаному договору є доведеною, а тому вимога позивача у цій частині підлягає задоволенню.
Вирішуючи позовну вимогу про стягнення з відповідачки на користь позивача відсотків за кредитним договором, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 згаданої статті ЦК України визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (§ 1. Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно із положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст.1048 та ч. 1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Аналогічна правова позиція підтверджується правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 04 липня 2018 року по справі 310/11534/13-ц, від 04 червня 2013 року по справі 916/190/18, від 08 листопада 2019 року по справі 127/15672/16-ц, від 23 червня 2020 року по справі 536/1841/15-ц, від 26 січня 2021 року по справі 522/1528/15-ц.
Таким чином, позивач відповідно до ст.1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Позивач, пред`являючи позов, крім заборгованості за основною сумою боргу, просив стягнути з відповідачки відсотки за користування кредитом.
Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором №71893681 від 16.06.2025 р., сформованого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» станом на 17.10.2025р., протягом передбаченого договором строку кредитування тривалістю 30 днів (з 16.06.2025р. по 15.07.2025р.) відповідачці щоденно нараховувалися 17,50 грн., що у сумі складає 525,00 грн.
З наведеного можна зробити висновок, що відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 525,00 грн. нараховані в межах строку дії договору та є такими, що підлягають стягненню з відповідачки.
Пунктом 2.2.4 кредитного договору №71893681 від 16.06.2025 р. передбачено нарахування комісії за надання кредиту у розмірі 15.00% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 525,00 грн.)
Також у п.2.2.4. Кредитного договору передбачено нарахування пені у разі порушення Позичальником/Відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) у розмірі 4,000% на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування.
Згідно із п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває і до сьогодні. 
Кредитний договір №71893681 укладений 16.06.2025 р., тобто в період дії воєнного стану на території України.
Зважаючи на зазначене, правові підстави для стягнення пені у розмірі 7000,00 грн. за таким кредитним договором відсутні.
2. Щодо відступлення права вимоги позивачеві.
16.10.2025 р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу № 16/10/25.
Пунктом 1.1. Договору факторингу передбачено, що за цим договором Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі Права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (Ціна придбання) за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим Договором спосіб.
Підпунктом 2.1.3. Договору факторингу закріплено, що перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги відбувається в день підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо Боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Реєстр прав вимог в паперовому вигляді або у вигляді електронного документу, підписаного кваліфікованими електронними підписами уповноважених представників Сторін у порядку, визначеному цим Договором за допомогою сервісу для обміну електронних документів «ВЧАСНО», є невід`ємною частиною цього Договору та підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав вимоги.
Відповідно до п.4.1. Договору факторингу загальна сума Прав вимоги, що підступається за відповідним Реєстром, Ціна придбання та Одинична ціна визначаються окремо для кожного Реєстру і вказується в таких Реєстрах.
Позивачем надано копію Реєстру прав вимоги №16/10/25-02 від 16 жовтня 2025 року до Договору факторингу №16/10/25 від 16.10.2025р., який містить інформацію про передане Фактору право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №71893681 від 16.06.2025 р. у розмірі 11550,00 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3500,00 грн., за процентами у розмірі 525,00 грн., за комісією за надання кредиту у розмірі 525,00 грн. та за пенею у розмірі 7000,00 грн.
Як вбачається із зазначеного Реєстру прав вимоги, ціна придбання, належна до сплати Клієнту за цим Реєстром, складає 6806227,99 грн.
Платіжними інструкціями АТ «ОТП БАНК» №579939281.1 та №579939282.1 від 20.10.2025 р. підтверджено факт оплати за договором факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 р. згідно з Реєстром прав вимоги №16/10/25-02 від 16.10.2025 р.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Статтею 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає в тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч.2 ст.6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Як визначено у ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
Отже, договір факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 р. укладений відповідно до вимог закону, містить всі істотні умови, при його укладенні були дотримані норми ЦК України, які регулюють такі правовідносини, а отже, перехід права вимоги за Кредитним договором №71893681 від 16.06.2025 р. до позивача встановлено.
З огляду на зазначене вище, суд робить висновок, що що з відповідачки на користь позивача за кредитним договором №71893681 від 16.06.2025 р. стягненню підлягає заборгованість частково на загальну суму 4550,00 грн., а саме: по основному боргу в розмірі 3500,00 грн., по процентах в розмірі 525,00 грн., по комісії за надання кредиту 525,00 грн.
3. Щодо стягнення з відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу.
У позовній заяві представниця позивача також просить стягнути з відповідачки витрати позивача, понесені на професійну правничу допомогу, у розмірі 4500,00 грн.
Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
На підтвердження факту понесення витрат позивача на професійну правничу допомогу представницею позивача надано Договір №25-08/25/ФП про надання правничої допомоги від 25.08.2025 р., укладений між ТОВ «Фінпром Маркет» та адвокатом Ткаченко Ю.О.; витяг з Акту №8ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги від 29.10.2025р. за Договором про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025р., яким підтверджено узгоджену сторонами вартість наданих адвокатом послуг під час подання позову ТОВ «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 у розмірі 4500,00 грн.; платіжну інструкцію АТ «ОТП БАНК» №579941967.1 від 10.11.2025 р., відповідно до якої ТОВ «Фінпром Маркет» сплатило адвокату Ткаченко Ю.О. 112500,00 грн., призначення платежу: «Оплата згідно акту №8ФП приймання наданої правничої допомоги від 29 жовтня 2025 року за Договором про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25 серпня 2025 року без ПДВ».
Також до позовної заяви було додано Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2099, видане 03.04.2018 р. згідно з рішенням Ради адвокатів Полтавської області від 03.04.2018 р. №6 на ім`я Ткаченко Юлії Олегівни.
Відповідно, витрати позивача на отримання правничої допомоги підтверджені належними доказами.
Водночас, складність справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, зі значення справи для сторони, суд дійшов висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.
4. Щодо стягнення з відповідачки суми сплаченого судового збору.
Платіжною інструкцією АТ «ОТП БАНК» №579943267.1 від 14.11.2025р. підтверджується факт сплати позивачем судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн.
Згідно з положеннями ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Тому з відповідачки на користь позивача підлягає сплаті судовий збір в сумі 954,28 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог (4550,00 * 2422,40 / 11550,00).
Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265, 280 - 284 ЦПК України, суд, 
у х в а л и в:
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНПРОМ МАРКЕТ"до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" суму заборгованості за договором позики №71893681 від 16.06.2025 р. в розмірі 4550,00 грн., з яких: 3500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 525,00 грн. сума заборгованості за процентами, 525,00 грн. - сума заборгованості за комісією.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" пропорційно розміру задоволених позовних вимог сплачений судовий збір у розмірі 954,28 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Сторони справи:
Позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНПРОМ МАРКЕТ", код ЄДРПОУ 43311346, адреса: вул. Садова, буд. 31/33, м. Ірпінь, Бучанський район Київська область.
Відповідач  ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП  НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання:         АДРЕСА_1 .

Суддя Гнатущенко Ю.В.