СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м. Харків Справа № 922/2621/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А. , суддя Россолов В.В.,

при секретарі судового засідання, Погребняк А. М., 
за участю представників сторін,
позивача, Павловська Д. С .,
відповідача, Харцизова Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача , за вх. №2407 х/1 на рішення господарського суду Харківської області від 14.10.25 ( повний текст 24.10.2025, суддя Жиляєв Є . М . ) у справі № 922/2621/25 
за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель", м.Київ , 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод засобів індивідуального захисту" , м. Харків, 
про стягнення 544 000,32 грн. 

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Міністерства оборони України "Державний оператор тилу" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод засобів індивідуального захисту", в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 544000,32 грн. штрафних санкцій за державним контрактом про закупівлю №78/03-24-РМ від 14.03.2024.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 14.10.25 у справі №922/2621/25 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод засобів індивідуального захисту" (61075, м. Харків, вул. Механізаторів, буд. 4, код ЄДРПОУ 39243307) на користь Державного підприємства Міністерства оборони України "Державний оператор тилу" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 13/24, код ЄДРПОУ 44830311) - 272000,16 грн. пені та 6528,00 грн. судового збору. 
Задовольняючи позовні вимоги Позивача, Суд першої інстанції зменшив розмір пені на 50 %. 
Не погодившись з ухваленим судом першої інстанції судовим рішенням , Державне підприємство Міністерства оборони України «Державний оператор тилу» (апелянт) звернувся до Східного апеляційного господарського суду зі скаргою в якій просить рішення по справі скасувати в частині зменшення розміру пені та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Наполягає на відсутності підстав для зменшення розміру пені.
Для розгляду справи шляхом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.11.2025 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача - Державне підприємство Міністерства оборони України «Державний оператор тилу», за вх.№2407 х/1 на рішення господарського суду Харківської області від 14.10.25 у справі №922/2621/25 , встановлено учасникам справи строк до 05.12.2025 включно для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами їх надсилання (доданих до них документів) іншим учасникам справи, витребувано матеріали справи №922/2621/25 з Господарського суду Харківської області.
Відповідно до приписів частини 1 статті 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.
24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану було продовжено.
Відповідно до наказу Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 №03 «Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану» встановлено особливий режим роботи Східного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану з 01.04.2022 та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема:
- тимчасово зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду;
- запроваджено з 01.04.2022 роботу Східного апеляційного господарського суду у віддаленому режимі. Режим роботи суду може бути змінений з урахуванням об`єктивних обставин загострення збройної агресії (у тому числі ведення бойових дій) на адміністративно-територіальній одиниці місця розташування суду;
- рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: inbox@eag.court.gov.ua;
- забезпечено приймання та опрацювання вхідної кореспонденції, що надходить до суду засобами електронного зв`язку. У разі відсутності об`єктивної можливості дотримання приписів процесуального законодавства та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, відповідні дії здійснювати після усунення обставин, що зумовили таку неможливість.
Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.
При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.
На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого ст.273 ГПК України.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.12.2025 р. розгляд справи призначено на 15.01.2026 р. 
11.12.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський завод засобів індивідуального захисту» через систему Електронний суд надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просять рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
12.01.2026 від ДП МОУ "Агенція оборонних закупівель" через підсистему "Електронний суд" надійшла заява про заміну сторони правонаступником, а саме позивача, в якій заявник зазначив що відповідно до наказу МОУ №7/нм від 06.01.2026 затверджено передавальний акт приймання-передачі справ, документів та майна ДП Міністерства оборони України "Державний оператор тилу" (44830311) його правонаступнику ДП Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" (44725823) , отже на підставі означеного наказу усі права та обов`язки ДП Міністерства оборони України "Державний оператор тилу" перейшли ДП Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель".
15.01.2026 від відповідача по справі перед судовим засіданням через підсистему "Електронний суд" надійшло клопотання щодо відкладення розгляду у справі через зайнятість представника у інших судових процесах .
Судова колегія задовольнила клопотання відповідача стосовно відкладення розгляду справи.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.01.2026 р. розгляд справи відкладено на 29.01.2026 року та запропоновано учасникам справи, надати письмові пояснення щодо клопотання від ДП МОУ "Агенція оборонних закупівель" (вх.470) про заміну сторони правонаступником .
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.01.2026 р. задоволено клопотання ДП МОУ «Агенція оборонний закупівель» та замінено позивач по справі, а саме Державне підприємство Міністерства оборони України «Державний оператор тилу» на його правонаступника Державне підприємство Міністерства оборони України «Агенція оборонний закупівель». В судовому засіданні оголошувалася перерва до 09.02.2026 р.
У судовому засіданні, яке відбулося 09.02.2026 р. приймали участь представники позивач та відповідача, які підтримали свої вимоги та заперечення. 
Відповідно до приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. ( ч.1 ст.270 ГПК України)
Заслухавши доповідь головуючого по справі ( суддю доповідача), дослідивши обставини справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін, які приймали участь у судовому засіданні, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. судова колегія зазначає наступне 
Судом першої інстанції встановлено такі обставини справи. 
14.03.2024 між Державним підприємством Міністерства оборони України Державний оператор тилу (замовник, ДП ДОТ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Харківський завод засобів індивідуального захисту (постачальник) було укладено державний контракт (договір) про закупівлю № 78/03-24-РМ (далі - Договір), відповідно до умов пункту 1.1. якого, постачальник зобов`язується поставити Замовнику наколінники тактичні бойові, вид 2, Налокітники тактичні бойові, вид 2 (35810000-5: Індивідуальне обмундирування) (товар), найменування, перелік, характеристики, обсяг, код згідно з національним класифікатором ДК яких визначені в Специфікації (Додаток №1) (номер оголошення про проведення закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель - ГО: иА- 2024-02-08-002539-а), а замовник - прийняти та оплатити Товар в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Відповідно до п. 1.2. Договору отримувачами товару за Договором є Об`єднані центри забезпечення Міністерства оборони України, до яких здійснюється постачання товару (далі - отримувач) для задоволення нагальних потреб функціонування держави, забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів країни.
Згідно з умовами пункту 1.4. цей Договір виконується в рамках виконання бюджетної програми КПКВК 2101020 Забезпечення діяльності Збройних Сил України, підготовка кадрів і військ, медичне забезпечення особового складу, ветеранів військової служби та членів їхніх сімей, ветеранів війни відповідно до:
- Порядку використання державним підприємством Міністерства оборони України Агенція закупівель у сфері оборони коштів, передбачених у державному бюджеті для оборонних закупівель, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 2023 р. № 1142;
- наказу Міністерства оборони України від 02.12.2023 № 716/нм Про уповноваження державного підприємства Міністерства оборони України Агенція закупівель у сфері оборони на виконання функції служби державного замовника у сфері оборони.
Відповідно до п. 4.3. Договору, заявка на поставку товару подається Замовником Постачальнику засобами електронної пошти у порядку, визначеному цим Договором, не менш ніж за 10 (десять) календарних днів до дати поставки, визначеної у Специфікації або в заявках на поставку Товару.
На виконання пункту 4.3 Договору, Замовником на електронну адресу Постачальника 15.03.2024 направлено заявку на поставку №R000125 від 15.03.2024, з урахуванням заявки в редакції від 30.04.2024, з кінцевою датою поставки щодо 50000 одиниць товару до 10.05.2024, щодо одиниць 58000 одиниць товару до 31.05.2024.
Пунктом 5 Специфікації, яка є додатком до Договору, в редакції Додаткової угоди № 2 від 30.04.2024, сторони погодили, що партія товару у кількості 50000 одиниць Товару поставляється до 10.05.2024, а партія товару у кількості 58000 одиниць товару до 31.05.2024.
Отже, відповідно до Специфікації та заявки на поставку № R000125, Сторони погодили єдині дати поставки партій Товару, відповідно до яких, Постачальник взяв на себе зобов`язання поставити товар Замовнику у строк до 10.05.2024 - 50000 одиниць товару, та до 31.05.2024 - 58000 одиниць товару відповідно.
У разі відсутності зауважень Отримувача до Товару, Постачальник та Отримувач підписують Акт приймання Товару, що підтверджує перехід права власності на Товар від Постачальника до Отримувача, та передають підписаний Акт приймання Товару на підпис Замовнику, після чого Замовник повертає належні екземпляри Акту приймання Товару Постачальнику та Отримувачу(п.6.7 Договору). Таким чином, дата підписання Акту приймання-передачі Товару є датою, що підтверджує перехід права власності на Товар та підтверджує факт поставки Постачальником Замовнику Товару.
На виконання умов Договору Відповідач поставив Товар наступним чином:
- 01 травня 2024 року - 3 200 комплектів, що підтверджується Актом №255 приймання Товару (напрямок - Київ, кінцева дата поставки - 10.05.2024).
- 03 травня 2024 року - 6 800 комплектів, що підтверджується Актом №257 приймання Товару (напрямок - Київ, кінцева дата поставки - 10.05.2024).
- 17 травня 2024 року - 10 000 комплектів, що підтверджується Актом №377 приймання Товару (напрямок - Київ, кінцева дата поставки - 10.05.2024).
- 29 квітня 2024 року - 5 000 комплектів, що підтверджується Актом №53 приймання Товару (напрямок - Харків, кінцева дата поставки - 10.05.2024).
- 02 травня 2024 року - 1 800 комплектів, що підтверджується Актом №61 приймання Товару (напрямок - Харків, кінцева дата поставки - 10.05.2024).
- 08 травня 2024 року - 3200 комплектів, що підтверджується Актом №68 приймання товару (напрямок - Харків, кінцева дата поставки - 10.05.2024).
- 30 квітня 2024 року - 10 000 комплектів, що підтверджується Актом №176 приймання товару (напрямок - Хмельницький, кінцева дата поставки - 10.05.2024).
- 17 травня 2024 року - 10 000 комплектів, що підтверджується Актом №213 приймання товару (напрямок - Хмельницький, кінцева дата поставки - 10.05.2024).
- 20 травня 2024 року - 3 200 комплектів, що підтверджується Актом №385 приймання Товару (напрямок - Київ, кінцева дата поставки - 31.05.2024).
- 29 травня 2024 року - 17400 комплектів, що підтверджується Актом №422 приймання Товару (напрямок - Київ, кінцева дата поставки - 31.05.2024).
- 29 травня 2024 року - 7400 комплектів, що підтверджується Актом №423 приймання Товару (напрямок - Київ, кінцева дата поставки - 31.05.2024).
- 31 травня 2024 року - 2600 комплектів, що підтверджується Актом №445 приймання Товару (напрямок - Київ, кінцева дата поставки - 31.05.2024).
- 12 червня 2024 року - 9400 комплектів, що підтверджується Актом №505 приймання Товару (напрямок - Київ, кінцева дата поставки - 31.05.2024).
- 29 травня 2024 року - 9000 комплектів, що підтверджується Актом №239 приймання Товару (напрямок - Хмельницький, кінцева дата поставки - 31.05.2024).
- 31 травня 2024 року - 9000 комплектів, що підтверджується Актом №251 приймання Товару (напрямок - Хмельницький, кінцева дата поставки - 31.05.2024).
Порушуючи взяті на себе зобов`язання, Постачальник несвоєчасно поставив Товар, що підтверджується наступними актами приймання товару:
- №377 від 17.05.2024 на загальну суму 4303800 грн. 00 коп. щодо поставки 10000 одиниць;
- №213 від 17.05.2024 на загальну суму 4303800 грн. 00 коп. щодо поставки 10000 одиниць;
- №505 від 12.06.2024 на загальну суму 3 371 310 грн. 00 коп. щодо поставки 9000 одиниць товару.
Відповідно до умов пункту 8.2. Договору, у разі порушення строку поставки, не передачу (несвоєчасну передачу, повернення з підстав, встановлених цим Договором) Товару, Постачальник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,5 (нуль цілих п`ять десятих) відсотка від ціни Товару, строк поставки якого порушено, за кожний день прострочення або ціни не переданого (несвоєчасно переданого, повернутого) Товару, за кожний день затримки передачі. Пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов`язань за Договором, включаючи день виконання такого зобов`язання. За порушення строку поставки Товару понад 30 (тридцять) календарних днів додатково сплачується штраф у розмірі 7 (сім) відсотків від ціни Товару, строк поставки якого порушено. При цьому, відібрані зразки партії Товару для проведення лабораторних випробувань не вважаються непоставленими (неприйнятими) (п.8.2 Договору).
Пунктом 8.4 Договору, Сторони погодили, що у разі застосування пені/штрафу Постачальник зобов`язаний сплатити суму пені/штрафу протягом 30 (тридцяти) банківських днів від дати направлення Замовником письмового повідомлення Постачальнику. Сплата пені/штрафів не звільняє Постачальника від виконання умов цього Договору. Штраф, пеня за несвоєчасне/неякісне постачання Товару нараховується Постачальнику за весь період прострочення до моменту належного виконання зобов`язання.
Позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому зазначає про те, що Відповідач порушив умови Договору та поставив Позивачу продукцію з порушенням строку визначеного в заявці.
Таким чином, враховуючи те, що Товар був поставлений з порушенням строку визначеного в заявці, то, у відповідності до п.п. 8.2, 8.4 Договору, Позивач нарахував Відповідачу пеню у загальній сумі 544 000,32 грн. згідно розрахунку, що додано позивачем до позову.
31.07.2024 року на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський завод засобів індивідуального захисту було направлено претензію за вих. №2165/3285 про сплату штрафних санкцій за Договором.
Відповідач в добровільному порядку штрафні санкції позивачу не сплатив.
У зв`язку з чим Позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Як зазначалося вище, рішенням по справі позовні вимоги задоволено частково. Зменшено розмір пені, яка підлягала стягненню з відповідача на 50 %. 
Судова колегія з цього приводу зазначає наступне.
Частинами 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має гуртуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами. ( ст.629 ЦК України)
Як убачається з матеріалів справи між сторонами було укладено договір поставки.
Згідно з частинами 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Стаття 655 Цивільного кодексу України встановлює, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Статтею 610 Цивільного кодексу України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно до приписів статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. ( ст.549 ЦК України)
З матеріалів справи убачається, що Постачальник ( відповідач) порушив умови договору та несвоєчасно поставив Товар, що підтверджується наступними актами приймання товару:
- №377 від 17.05.2024 на загальну суму 4303800 грн. 00 коп. щодо поставки 10000 одиниць (кінцева дата поставки за договором - 10.05.2024),
- №213 від 17.05.2024 на загальну суму 4303800 грн. 00 коп. щодо поставки 10000 одиниць (кінцева дата поставки за договором - 10.05.2024),
- №505 від 12.06.2024 на загальну суму 3 371 310 грн. 00 коп. щодо поставки 9000 одиниць товару (кінцева дата поставки за договором - 31.05.2024)

Пунктом 8.2. Договору встановлено, що у разі порушення строку поставки, не передачу (несвоєчасну передачу, повернення з підстав, встановлених цим Договором) Товару, Постачальник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,5 (нуль цілих п`ять десятих) відсотка від ціни Товару, строк поставки якого порушено, за кожний день прострочення або ціни не переданого (несвоєчасно переданого, повернутого) Товару, за кожний день затримки передачі. Пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов`язань за Договором, включаючи день виконання такого зобов`язання. За порушення строку поставки Товару понад 30 (тридцять) календарних днів додатково сплачується штраф у розмірі 7 (сім) відсотків від ціни Товару, строк поставки якого порушено. При цьому, відібрані зразки партії Товару для проведення лабораторних випробувань не вважаються непоставленими (неприйнятими).
Пунктом 8.4 Договору сторони передбачили, що у разі застосування пені/штрафу Постачальник зобов`язаний сплатити суму пені/штрафу протягом 30 (тридцяти) банківських днів від дати направлення Замовником письмового повідомлення Постачальнику. Сплата пені/штрафів не звільняє Постачальника від виконання умов цього Договору. Штраф, пеня за несвоєчасне/неякісне постачання Товару нараховується Постачальнику за весь період прострочення до моменту належного виконання зобов`язання.
Враховуючи те, що товар був поставлений відповідачем з порушенням строку визначеного в заявці, то, у відповідності до п.п. 8.2, 8.4 Договору, Позивачем було правомірно нараховано Відповідачу пеню у розмірі 544000,32 грн.
Відповідач звернувся до суду з клопотанням про зменшення розміру штрафних санкцій.
Відповідно до приписів частини3 статті 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення
Аналогічні положення містилися і у Господарському кодексі України.
Так, статтею, 233 Господарського кодексу України було встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.
Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо. Тлумачення вказаних норм свідчить, що закон не передбачає вимог щодо обов`язкової наявності одночасно двох умов, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї з них. Таку правову позицію викладено у низці постанов Верховного Суду, зокрема, від 15.02.2018 у справі №467/1346/15-ц, від 04.04.2018 у справі №367/7401/14-ц та від 26.09.2018 у справі №752/15421/17. Обидва кодекси містять норми, які дають право суду зменшити розмір обрахованих за договором штрафних санкцій, але ГК України вказує на неспівмірність розміру пені з розміром збитків кредитора, як на обов`язкову умову, за наявності якої таке зменшення є можливим, тоді як ЦК виходить з того, що підставою зменшення можуть бути й інші обставини, які мають істотне значення (п.28 постанови Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №916/878/20).
Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Конституційного Суду України №7-рп/2013 від 11.07.2013, наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення, оскільки неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати непомірним тягарем для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.
При цьому слід враховувати, що правила ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.
Неустойка не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Зазначені норми законодавства ставлять право суду на зменшення неустойки в залежність від співвідношення її розміру і збитків.
Зменшення суми неустойки є правом, а не обов`язком суду, яке може бути реалізовано ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів (позиція Верховного Суду, викладена в постановах від 01.08.2019 р. у справі № 922/2932/18, від 08.10.2019 р. у справі № 922/2930/18, від 08.10.2019 р. у справі № 923/142/19, від 09.10.2019 р. у справі №904/4083/18).
З огляду на наведене, доводи заявника апеляційної скарги з цього приводу судовою колегією відхиляються у повному обсязі. 
Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції задовольняючи клопотання Відповідача щодо зменшення розміру пені на 50 % взяв до уваги, що Відповідач виконав свої зобов`язання за Договором в повному обсязі. Простроченням Відповідачем поставки позивачу окремих партій товару за Договором склало лише 7 та 12 днів. При цьому порушення зобов`язання не завдало збитків Позивачу.
Судовою колегією також враховуються пояснення Відповідача про те, що прострочення поставки товару мало місце виключно через виникнення обставин непереборної сили, які вплинули на строки виконання зобов`язання. Вказану обставину відповідач підтвердив Сертифікатом Торгово-промислової палати України від 09.08.2024 р. № 3200-24-1530( 409/03.23). Крім того, Відповідач вчасно повідомляв Позивача про неможливість своєчасного виготовлення та постачання товару: налокітників у кількості 20 000 пар та наколінників у кількості 9 400 пар через тривалі повітряні тривоги та систематичного відключення електроенергії.
З огляду на господарську діяльність Відповідача, причини неналежного виконання Відповідачем зобов`язання щодо своєчасної поставки продукції і його ступінь вини, дотримуючись принципу збалансованості інтересів сторін, судова колегія також приходить до висновку про наявність підстав для частково задоволення клопотання Відповідача про зменшення неустойки та зменшення заявлену до стягнення неустойку на 50%.
Відповідно до приписів статті 275 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. ( ст.276 ГПК України)
В даному випадку, судова колегія приходить до висновку, що рішення по справі прийнято судом першої інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального права у зв`язку з чим рішення по справі залишається без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Судові витрати покладаються на заявника апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст.2 69, 270, 275,276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд 

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу позивача , за вх. №2407 х/1 на рішення господарського суду Харківської області від 14.10.2025 у справі № 922/2621/25 – залишити без задоволення.
2.Рішення Господарського суду Харківської області від 14.10.2025 у справі №922/2621/25 – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 -289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 17.02.2026.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Р.А. Гетьман 

Суддя В.В. Россолов