Дата документу 31.03.2026	Справа № 554/16723/25	
 	Провадження № 2/554/650/2026	

РІШЕННЯ
Іменем України
31 березня 2026 року м. Полтава
Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді Михайлової І.М.,
за участі секретаря судового засідання Станкевич Н.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2025 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 65652-03/2025 в розмірі 21560 грн, а також судових витрат.
Позов умотивований тим, що 30.03.2025 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 65652-03/2025, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов договору відповідач отримала грошові кошти в кредит та зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором.
29.07.2025 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 29072025, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №65652-03/2025.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 29072025 від 29.07.2025 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21560 грн, з яких: 7000 грн – сума заборгованості за основним боргом; 3780 грн – сума заборгованості за відсотками, 10780 грн – сума заборгованості за штрафом.
Відповідач ОСОБА_1 не виконує взяті на себе зобов`язання по поверненню кредитних коштів, в зв`язку з чим вона має заборгованість перед позивачем на загальну суму 21560 грн.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 25.11.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
26.12.2025 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Скользнєва В.В. через систему «Електронний суд» надіслала відзив на позовну заяву. Адвокат зазначила, що ухвалу про відкриття провадження у справі від 25.11.2025 року вона отримала в системі «Електронний суд» 11.12.2025 року, тому просила продовжити їй строк для подання відзиву на позовну заяву. 
У відзиві представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, вважаючи, що позивачем не надано суду доказів перерахунку кредитних коштів саме відповідачу ОСОБА_1 , оскільки з доданого до позовної заяви листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 3426_251015152132 від 15.10.2025 року неможливо встановити кому саме було зроблено переказ коштів у сумі 7000 грн (відсутнє прізвище отримувача), а також кому належить банківська картка № НОМЕР_1 , на яку було зараховано ці кошти, тому цей доказ не є належним. Крім того, позивачем не додано до матеріалів справи виписки по рахунку, інших первинних документів, які б свідчили про виникнення у відповідача за кредитним договором зобов`язання щодо погашення заборгованості. Також, на думку адвоката, позивачем не доведено факту відступлення йому первісним кредитором грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, оскільки Договір факторингу № 29072025 від 29.07.2025 року не містить інформації про кредитні договори, за якими передається право вимоги, не містить даних про особу-боржника, щодо суми заборгованості, реєстр боржників позивач суду не надав. 
Також представник відповідача вказала, що відповідач звільнена від сплати штрафу в розмірі 10780 грн в силу пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Також у відзиві на позов адвокат просила стягнути з ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн, долучивши до нього ордер, договір про надання правничої допомоги від 20.11.2025 року, укладений між адвокатом Скользнєвою В.В. та ОСОБА_1 , акт здачі-прийняття наданих послуг, згідно якого загальна вартість послуг склала 8000 грн, а також квитанцію до прибуткового касового ордера № б/н від 25.12.2025 року на суму 8000 грн.
29.12.2025 року від представника позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» Зіморой Д.М. надійшла відповідь на відзив, яка була сформована в системі «Електронний суд» 26.12.2025 року, в якій останній заперечував проти аргументів представника відповідача, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Так, представник позивача вказав, що позивачем доведено як факт укладення між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 кредитного договору № 65652-03/2025 від 30.03.2025 року в електронній формі, так і отримання відповідачем ОСОБА_1 у кредит грошових коштів у розмірі 7000 грн. Зазначив, що відсотки за користування кредитними коштами нараховувалися у відповідності до умов договору, з якими відповідач погодилася. Разом із цим, відповідач не спростувала розрахунку боргу, наданого позивачем, та не надала власного контррозрахунку, клопотання про проведення експертизи з метою визначення механізму і розміру нарахованих сум не заявляла. Доказів про повернення кредитних коштів, виконання умов Договору відповідачем також не надано. Також звернув увагу на те, що при підписанні Договору відповідачем не було висловлено жодних заперечень чи зауважень щодо умов та порядку нарахування відсотків. Позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань після відступлення йому права грошової вимоги за названим Договором та не застосовував до боржникажодних штрафних санкцій, а вимогами позову є стягнення лише тієї суми заборгованості, що була нарахована первісним кредитором. Водночас представник позивача вказав, що позов не містить вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Заперечуючи проти доводів відзиву, представник позивача також зазначив, що позивач у встановлений законодавством України порядок та спосіб набув право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 та вказаний факт підтверджується доданими до позову доказами, в тому числі й витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 29072025 від 29.07.2025 року.
У відповіді на позовну заяву представник позивача не погодився із розміром витрат на професійну правничу допомогу відповідача, вважаючи його завищеним, неспівмірним зі складністю справи, таким, що не відповідає критеріям реальності наданих адвокатських послуг та розумності їх розміру. 
Одночасно з відповіддю на позовну заяву представник позивача направив до суду клопотання про витребування доказів.
30.12.2025 року адвокат Скользнєва В.В. надіслала до суду заперечення на клопотання про витребування доказів. 
20.01.2026 року адвокат Скользнєва В.В. звернулася до суду з клопотанням про проведення судового засідання за її участі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 21.01.2026 року заяву адвоката Скользнєвої В.В. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 27.01.2026 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» поновлено строк на подання до суду клопотання про витребування доказів; клопотання позивача про витребування доказів задоволено та витребувано в АТ «Ідея Банк» наступні докази:
- інформацію щодо наявності у ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) рахунків відкритих у банку станом на 30.03.2025 року;
- інформацію щодо належності ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) карткового рахунку № НОМЕР_1 ;
- виписку по рахунку за номером картки № НОМЕР_1 , що ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) за період з 30.03.2025 по 03.04.2025 з детальною інформацією щодо призначення платежу і джерело надходження коштів.
25.02.2026 року на виконання ухвали суду від 27.01.2026 року представник АТ «Ідея Банк» Власенко М. надіслав до суду лист, у якому вказав, що платіжна картка № НОМЕР_3 приєднана до рахунку № НОМЕР_4 , який відкритий на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), згідно договору С-001-020858298-25-980 від 12.03.2025 року. Також суду надано виписку про рух коштів по рахунку НОМЕР_4 за період з 30.03.2025 року по 03.04.2025 року.
В судове засідання представник позивача не з`явився, просив проводити розгляд справи без його участі. Позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до електронного кабінету відповідача.
31.03.2026 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Скользнєва В.В. надіслала до суду заяву, в якій розгляд справи просила проводити без її участі та без участі відповідача. При ухваленні рішення просила врахувати позицію, викладену у відзиві на позовну заяву.
Вирішуючи клопотання відповідача про продовження процесуального строку для подання відзиву суд виходить із такого.
Відповідно до ч.2 ст.127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Згідно із ч.3 ст.127 ЦПК України якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.
Судом встановлено, що ухвалою суду від 25.11.2025 року відкрито провадження у справі та роз`яснено відповідачу, що він має право подати відзив на позов, який відповідає вимогам ст. 178 ЦПК України, та додати до нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позову, якщо такі докази не надані позивачем, та документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи, у 15-денний строк із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.
Згідно із довідкою про доставку електронного документу, копію ухвали про відкриття провадження у справі, з повідомленням про розгляд справи до електронного кабінету відповідача доставлено 26.11.2025 року о 10:48:09.
Клопотання представника відповідача про продовження строку вмотивоване тим, що з матеріалами справи адвокат Скользнєва В.В. ознайомилася 11.12.2025 року, тобто звернулася із клопотанням в межах 15-денного строку для подання відзиву.
Згідно із ч.7 ст.178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.
Ураховуючи поважність причини пропуску відповідачем процесуального строку, встановленого судом для подання відзиву на позов, а також з огляду на диспозитивний характер норми права ч. 7 ст. 178 ЦПК України, якою встановлено, що 15 днів – мінімальний процесуальний строк, який може бути встановлений судом для подання відзиву на позов, суд вважає, що відповідачу може бути встановлений більш тривалий строк для реалізації відповідного процесуального права.
Отже, за викладених обставин та оскільки це буде сприяти виконанню завдання цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, і однією з основних засад (принципів) якого є змагальність сторін (ст. 2 ЦПК України), з метою всебічного, об`єктивного та повного встановлення всіх обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення клопотання представника відповідача про продовження пропущеного строку для подання відзиву на позов, надати відповідачу додатковий строк для подання відзиву до 26.12.2025 року.
Відзив на позов від представника відповідача надійшов 25.12.2025 року до суду через систему ЄСІТС «Електронний суд» та зареєстрований 26.12.2026 року, тобто в межах процесуального строку для надання відзиву, встановленого судом. 
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінюючи докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов такого висновку.
Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Судом встановлено такі фактичні обставини.
30.03.2025 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 65652-03-2025, згідно умов якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 7000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, комісію за видачу кредиту (в разі застосування) та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором (п.1.1 Договору).
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора «Y996», який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.
Згідно умов договору сума кредиту становить 7000 грн, строк кредиту - 120 днів. За користування кредитом Товариством нараховуються проценти в розмірі 0,90% в день на залишок заборгованості, що становить 328,5% річних та є платою за користування кредитом, комісія за видачу кредиту в сумі 700,00 грн (що складає 10,00% від суми кредиту). Тип процентної ставки: фіксована. Тип комісії – одноразова комісія (нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту, якщо умови цього Договору передбачають сплату комісії за видачу Кредиту). Денна процентна ставка складає 0,98%.
Таким чином, сторони погодили всі істотні умови договору та підписали його.
Відповідно до п.1.6 Договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4601 - 60xx - xxxx - 3589 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту за вказаними реквізитами.
Первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти у погодженому сторонами розмірі 7000 грн, шляхом їх перерахування на вказану відповідачем банківську картку № 4601 - 60xx - xxxx - 3589.
Відповідно до повідомлення ТОВ ««Універсальні платіжні рішення» було успішно прийнято на користь ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» наступний платіж: 30.03.2025 року о 14:55:06 год. на картку НОМЕР_1 на суму 7000,00 грн, номер транзакції в системі iPay.ua – 695701881, призначення платежу: Зарахування 7000 грн на карту НОМЕР_1 .
Факт належності банківської картки № НОМЕР_3 саме ОСОБА_1 підтверджується інформацією, наданою АТ «Ідея Банк» на виконання ухвали суду від 27.01.2026 року. Водночас надана виписка про рух коштів по рахунку № НОМЕР_4 , до якого приєднана зазначена картка, підтверджує зарахування на неї 30.03.2025 року о 14 год. 55 хв. грошових коштів у сумі 7000 грн.
Згідно із розрахунком заборгованості, складеним первісним кредитором, заборгованість відповідача перед ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» становила 21560 грн, з яких: 7000 грн – сума заборгованості за основним боргом; 3780 грн – сума заборгованості за відсотками, 10780 грн – сума заборгованості за штрафом.
29.07.2025 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 29072025, згідно умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передав ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняв належні останньому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками.
Згідно із актом прийому-передачі реєстру боржників від 29.07.2025 року за Договором факторингу № 29072025 від 29.07.2025 року ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передано, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийнято реєстр боржників у кількості 5995 на загальну суму права вимоги заборгованості в розмірі 60372955,48 грн.
Відповідно до п.п. 1.2, 1.3, 1.4 договору факторингу № 29072025 від 29.07.2025 року перехід від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі заборгованості боржників.
Аналіз наведених доказів свідчить про те, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у встановленому порядку набуло прав та обов`язків кредитора за Договором про надання фінансового кредиту № 65652-03-2025 від 30.03.2025 року, укладеним відповідачем з ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП».
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частинами першої, другої статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За приписом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Так, пунктами 5, 6, 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Правилами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З урахуванням викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.
Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 у справі №234/7159/20, які, відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.
У справі, яка розглядається, внаслідок укладення договору факторингу права вимоги за договором між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 про надання фінансового кредиту № 65652-03-2025 від 30.03.2025 року перейшло від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».
ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на підтвердження розміру невиконаного ОСОБА_1 зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту № 65652-03-2025 від 30.03.2025 року, укладеним ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 , надано розрахунок заборгованості, за яким не виконано зобов`язання з повернення кредиту в сумі 21560 грн, з яких: 7000 грн – сума заборгованості за основним боргом; 3780 грн – сума заборгованості за відсотками, 10780 грн – сума заборгованості за штрафом.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) зазначено, що, визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю бо частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. 
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за штрафом в розмірі 10780 грн, суд зазначає наступне.
Згідно із статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які були чинні, як на день укладення кредитного договору між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 , тобто станом на 30.03.2025 року, так і на час ухвалення судового рішення, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. 
Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Касаційний суд вже робив висновки щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (постанова Верховного Суду від 18.10.2023 року в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 року у справі № 183/7850/22 (провадження № 61-14740св23).
З огляду на те, що кредитний договір між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 , укладено 30.03.2025 року, відповідач належним чином кредитні зобов`язання не виконує, з огляду на положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у стягненні заборгованості за штрафом з відповідача на користь позивача слід відмовити.
Доводи представника відповідача про те, що позивачем не надано суду доказів перерахунку кредитних коштів саме відповідачу ОСОБА_1 , а також кому належить банківська картка № НОМЕР_1 , на яку було зараховано ці кошти, ненадання виписки по рахунку, інших первинних документів, які б свідчили про виникнення у відповідача за кредитним договором зобов`язання щодо погашення заборгованості спростовані матеріалами справи та до уваги судом не беруться.
Доводи представника відповідача, що позивачем не доведено факту відступлення йому первісним кредитором грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, а також твердження відповідача про те, що кредитодавець не повідомив його про укладення Договору факторингу, згідно з яким кредитор відступив для іншої фінансової установи за плату право грошової вимоги, не заслуговують на увагу з огляду на положення ст. 514 ЦК України, оскільки кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.
Згідно зі ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Більше того, за умовами пункту 4.1.4 укладеного між сторонами кредитного договору про надання фінансового кредиту встановлено, що кредитор має право без згоди клієнта поступитися правом вимоги третій стороні, в зв`язку з чим відбудеться заміна сторони — кредитодавця за цим договором.
У разі неотримання боржником повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, позичальник не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредиторові і таке виконання є належним.
Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 року у справі № 6-979цс15.
Відповідач не надав суду жодних доказів сплати кредитної заборгованості як на рахунок первісного кредитора, так і на рахунок позивача у справі. А його твердження про не підтвердження верифікації банківської картки на яку перераховано кредитні кошти не беруться судом до уваги, оскільки факт перерахування кредитних коштів на банківську картку відповідача підтверджено випискою по рахунку банку. Крім того ОСОБА_1 добровільно уклала кредитний договір, погодилася з його умовами і зобов`язалася у встановлений правочином термін погасити заборгованість.
Суд враховує, що у додатку до договору «Графік платежів» щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, які підписані боржником в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису, міститься повна інформація стосовно умов кредитування, з якими той погодився.
Окрім того, у разі незгоди з умовами Кредитного договору позичальник мав можливість скористатися своїм правом, визначеним ч.6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», на відкликання протягом 14 календарних днів своєї згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин.
Боржник так не вчинив, натомість підписав договір та отримав кредитні кошти, які, згідно з рішенням суду, йому доведеться повернути кредиторові у повному обсязі.
З огляду на викладене, визначаючи розмір заборгованості відповідача, дослідивши подані сторонами докази, перевіривши їх, оцінивши в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість в сумі 10780 грн, з яких: 7000 грн – сума заборгованості за основним боргом; 3780 грн – сума заборгованості за відсотками.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторо нами суд враховує наступне.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Згідно з п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в розмірі 1211,2 грн, оскільки позовні вимоги задоволено на 50 %, а також з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн.
Керуючись ст.ст. 81, 141, 223, 259, 263-265, 277-279, 354 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 65652-03-2025 від 30.03.2025 року в розмірі 10780 грн, з яких: 7000 грн – сума заборгованості за основним боргом; 3780 грн – сума заборгованості за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у сумі 1211,2 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи: 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, код ЄДРПОУ 35625014;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя          І.М. Михайлова