КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/882/2026 
Справа № 375/2783/25 
Головуючий в суді І інстанції Смик М.М.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.

П О С Т А Н О В А
Іменем України

23 лютого 2026 року 
м. Київ
Київський апеляційний суд у складі головуючого судді Кашперської Т.Ц., за участі секретаря судового засідання Діденка А.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 03 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.5 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 03 грудня 2025 року на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір в сумі 605,60 грн.
ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він 03 листопада 2025 року о 21:59 на вул. Молодіжній, 1 в с. Острів Білоцерківського району Київської області керував транспортним засобом, а саме електромопедом Forte Prime без реєстраційного номера з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано технічними засобами відеозапису - нагрудною камерою співробітників Національної поліції, які оформили у зв`язку з цим протокол про адміністративне правопорушення. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу 15 грудня 2025 року засобами поштового зв`язку, у якій просив скасувати постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 03 грудня 2025 року та закрити провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував, що постанова прийнята судом першої інстанції з неправильним застосуванням норм матеріального права, є незаконною та підлягає скасуванню.
Вважав, що суд першої інстанції неналежним чином використав надані докази. Так, докази і доводи сторони захисту судом були відхилені, викладено обґрунтування з неправильним застосуванням норм матеріального права, в зв`язку з чим судом винесена незаконна постанова.
Пояснював, що на доданих до суду відеоматеріалах зафіксовано, що 03 листопада 2025 року о 22:00 працівниками поліції було зупинено електромопед Corso Prime, опираючись на підозру порушення п. 2 ст. 126 КУпАП. О 22:05 працівники поліції висловили підозру, ніби в ОСОБА_1 наявний запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_1 повідомив поліцейських, що їде з роботи втомлений, не вживав алкоголь, а тільки енергетичний напій, на що працівники поліції запропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу «Драгер». 
Працівниками поліції було встановлено, що водієм жодного разу не було порушено ПДР та він ніколи не притягувався до відповідальності, таким чином, останній не знав порядку проведення процедури та відповідальності відповідно до чинного законодавства. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, посилаючись на недовіру до технічного засобу «Драгер», що зафіксовано на бодікамері № 476750 о 22:16. На це судом першої інстанції не було звернуто уваги, хоча фахівцем в галузі права даний факт був описаний в клопотанні про закриття справи про адміністративне правопорушення. Працівниками поліції не було роз`яснено водієві, яку відповідальність несе особа за притягнення до ст. 130 КУпАП, а лише були зачитані його права.
При спілкуванні з працівниками поліції ОСОБА_1 неодноразово повідомляв, що не вживав алкоголю, та пояснив, що не погоджується з використанням «Драгера», але незважаючи на це, підписав документи, оскільки поліцейські наполягали на підписанні і заявляли, що це підтвердження, що огляд не проводився. Однак, як чітко зафіксовано на відеозаписі, ОСОБА_1 ніколи не пропонували пройти огляд у закладі охорони здоров`я (лікарні), поліцейські не забезпечили доставку до медичного закладу, не запропонували медичного огляду. Таким чином, фактичні обставини вказують, що протокол та інші документи складені формально, без забезпечення дійсного медогляду, без альтернативи для ОСОБА_1 пройти огляд у лікарні. 
Зазначив, що на відеоматеріалах зафіксовано, що ОСОБА_1 вів себе спокійно, не мав ознак алкогольного сп`яніння, передбачених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735. 
Посилався на зміст ст. 266 КУпАП, Інструкції № 1452/735, вказував, що твердження суду першої інстанції стосовно того, що під час розмови з працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 жодного разу не повідомив працівникам поліції про те, що він готовий та має бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому медичному закладі, є неналежним, оскільки дані зобов`язання належать працівникам поліції та саме останні зобов`язані пропонувати пройти огляд в медичному закладі, відповідно до порядку Інструкції, і в разі відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, яка має фіксуватися записом на нагрудній бодікамері, в такому разі особа вважається такою, що порушила п. 2.5 ПДР.
Підкреслював, що як вбачається з відеоматеріалів, працівниками поліції жодного разу не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі, чим порушено ст. 266 КУпАП 
та Інструкцію № 1452/635, а отже порушено процедуру огляду, і згідно ст. 266 КУпАП такий огляд вважається недійсним.
Посилався на ст. 1, 7, 9, 245. 280, 252, 251, 254, 256 КУпАП, вказував, що з матеріалів справи встановлено факт порушення процедури встановлення стану сп`яніння водія, чим порушено ст. 266 КУпАП та Інструкцію № 1452/735, що тягне за собою визнання огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння недійсним.

В судове засідання особа, яка подала апеляційну скаргу, ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлявся шляхом неодноразового направлення судової повістки-повідомлення на вказану ним поштову адресу, проте згідно з відміткою на конверті останнього з надісланих на адресу відповідача поштових відправлень, таке відправлення повернуто до суду з відміткою Укрпошти про відсутність адресата за вказаною адресою. 
Крім того, 06 лютого 2026 року та 20 лютого 2026 року при спробі зателефонувати ОСОБА_1 з метою повідомлення його про дату, час і місце розгляду справи на мобільний номер телефону НОМЕР_1 , зазначений ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, абонент не відповідав, в зв`язку з чим повідомити його шляхом здійснення телефонного дзвінку є неможливим, про що помічником судді Діденком А.С. складено довідки, долучені до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 4 - 6 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду. Апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дня до початку судового розгляду. Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання (рішення ЄСПЛ «Чірікоста і Віола проти Італії»).

Враховуючи строки розгляду апеляційної скарги на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення та положення ч. 6 ст. 294 КУпАП, обізнаність особи, якою подано апеляційну скаргу, про розгляд справи апеляційним судом, апеляційний суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи та апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 

За змістом ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок № 1103) та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція № 1452/735), щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у поліцейського виникають після встановлення факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння та відмови особи від проходження такого огляду, яка повинна бути висловлена у формі, яка не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності. Лише після висловлення такої відмови адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Дотримання поліцейськими зазначеної процесуальної процедури судом першої інстанції перевірено.

Висновки суду першої інстанції про доведеність факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 502626, у якому зазначено, що 03 листопада 2025 року о 21:59 в с. Острів, вул. Молодіжна 1 Білоцерківського району Київської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом Forte Prime без номерних знаків з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду в установленому законом порядку, а саме на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager категорично відмовився, від проходження огляду у медичному закладі категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП;
- рапортом поліцейського від 04 листопада 2025 року, згідно якого, під час вільного патрулювання нарядом Вулкан 0853 було помічено транспортний засіб Forte Prime без номерних знаків, та було прийнято рішення згідно ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» зупинити даний транспортний засіб. Було встановлено водія, яким виявився ОСОБА_1 , та під час перевірки документів згідно бази ІПНП було звернуто увагу, що водій нервує, під час спілкування у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, водієві було запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку за допомогою приладу Alcotest Drager або в медичному закладі, на що останній в категоричній формі неодноразово відмовився, про відмову за непроходження огляду та його наслідки повідомлений;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого огляд водія ОСОБА_1 не проводився;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд водія ОСОБА_1 не проводився;
- письмовим зобов`язанням ОСОБА_1 від 03 листопада 2025 року, згідно якого він зобов`язується не керувати транспортним засобом до повного отверезіння;
- диском із відеозаписами від 03 листопада 2025 року, на яких зафіксовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 статті 130 КУпАП, які були переглянуті і досліджені судом (суддею) під час розгляду справи на робочому комп`ютері в залі судового засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у лікаря нарколога, і зазначене підтверджується переглянутим відеозаписом події, зробленим за допомогою нагрудної камери поліцейського, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи.
Судом першої інстанції вірно зауважено, що на дослідженому відеозаписі зафіксовано, що працівники патрульної поліції здійснювали вільне патрулювання в Білоцерківському районі Київської області. Водій ОСОБА_1 керував електромопедом, без реєстраційного номера. Після увімкнення працівниками поліції звукового сигналу та проблискових маячків синього та червоного кольору водій здійснив зупинку. У подальшому працівники патрульної поліції встановили особу водія за його поясненнями та документами, зокрема, ОСОБА_1 надав посвідчення водія. На запитання працівників патрульної поліції стосовно наявності у водія відповідної категорії А1 на керування транспортний засіб ОСОБА_1 повідомив останнім про відсутність у нього відповідної категорії на керування транспортним засобом, а також пояснив, що йому сказав знайомий, що на електромопед, яким він керує, водійське посвідчення не потрібне. Під час розмови з водієм, працівники патрульної поліції виявили у водія ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. У подальшому працівники патрульної поліції вказав водієві на необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу (газоаналізатора), на що водій категорично відмовився, зазначивши, що нічого проходити не буде. Працівники патрульної поліції неодноразово вказували ОСОБА_1 на його обов`язок пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, проте останній відмовився. Отже, оскільки водій не виявив жодних активних дій та не згодився на виконання законних вказівок працівників поліції, не вжив жодних дієвих заходів, які б свідчили про його волевиявлення до виконання обов`язку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівника поліції, його поведінку було правомірно та обґрунтовано оцінено як ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП з посиланням на порушення пункту 2.5 ПДР.

Доводи апеляційної скарги, що працівниками патрульної поліції взагалі не пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі, чим порушено ст. 266 КУпАП та Інструкцію № 1452/635, порушено процедуру огляду, і згідно ст. 266 КУпАП такий огляд вважається недійсним, спростовуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи, з якого вбачається, що о 22:08 на прямо поставлене запитання працівника поліції, чи відмовляється ОСОБА_1 від огляду, чи згодний пройти огляд, останній не надав згоди, а отже відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння будь-яким способом. О 22:11 ОСОБА_1 повторно відмовився від проходження огляду, не конкретизувавши спосіб проходження, а отже відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння будь-яким способом.
Отже, суд першої інстанції вірно визнав встановленим, що сукупність наданих доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у медичному закладі, що підтверджує порушення ним п.2.5 ПДР.

Докази, наявні в матеріалах справи, узгоджуються між собою, у суду першої інстанції не було підстав вважати їх неналежними або недопустимими.
З наявної у справі сукупності доказів вбачається, що ОСОБА_1 як особа, яка керувала транспортним засобом та у якої працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, дійсно відмовився на вимогу поліцейського пройти у встановленому законом порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння, і вказані обставини свідчать про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Дослідивши вказані докази та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявності підстав для притягнення його до відповідальності та на законних підставах наклав на нього стягнення, належним чином мотивувавши своє рішення.

Апеляційний суд зауважує, що особисті мотиви відмови від проходження медичного огляду не звільняють водія від обов`язку, передбаченого п. 2.5 ПДР, а саме на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в зв`язку з чим відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в зв`язку з недовірою до технічного засобу «Драгер».
Оцінюючи доводи апеляційної скарги, що працівниками поліції не було роз`яснено водієві, яку відповідальність несе особа за притягнення до ст. 130 КУпАП, а лише були зачитані його права, апеляційний суд враховує, що обов`язку роз`яснення такої відповідальності на працівників поліції чинним законодавством не покладено, натомість, ОСОБА_1 як особа, яка пройшла відповідне навчання та отримала водійські права, має бути обізнаний з обов`язком водія, передбаченим п. 2.5 ПДР, а саме, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Доводи апеляційної скарги, що на відеоматеріалах зафіксовано, що ОСОБА_1 вів себе спокійно, не мав ознак алкогольного сп`яніння, передбачених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, ґрунтуються на особистій інтерпретації стану особи, зафіксованого на відеозаписі, і не спростовують відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 не викликають.

При цьому апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Апеляційний суд враховує, що апеляційна скарга не містить доводів щодо міри відповідальності, призначеної судом першої інстанції, та щодо обставин, які могли бути не враховані судом при накладенні стягнення.
Наведене вказує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.
Отже, розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з`ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст. 251, 280 КУпАП.
Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події, при винесення постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

За таких обставин постанова судді Рокитнянського районного суду Київської області від 03 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим суд залишає цю постанову без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 03 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.5 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає

Суддя Кашперська Т.Ц.