Справа № 274/2734/25
Провадження №  2/0274/333/26

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
"27" лютого 2026 р. м. Бердичів
БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в складі: головуючого судді Хуторної І. Ю.,
за участю секретаря судового засідання Айрапетян А. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в :
У квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 договорами № 5078441 від 12.06.2021, № 4423841 від 06.07.2021 у розмірі 37493,17 грн та судові витрати.
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
Позовну заяву ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» обґрунтовує тим, що 12.06.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (ТОВ «Мілоан») та ОСОБА_1 уклали електронний договір №5078441, за умовами якого позикодавець зобов`язався надати відповідачу грошові кошти у сумі 3100,00 грн. 
06.07.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (ТОВ «Авентус Україна») та ОСОБА_1 уклали електронний договір № 4423841, за умовами якого позикодавець зобов`язався надати відповідачу грошові кошти у сумі 4000,00 грн.
16.12.2021 було укладено договір № 16/12/-2021-43, за умовами якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за договором №5078441.
04.02.2022 було укладено договір № 04-02-01/2022, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за договором № 4423841.
10.01.2023 було укладено договір № 17/12/-2021-62, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за договорами № 5078441, № 4423841.
Відповідач не виконує умови за кредитними договорами, у зв`язку з чим у нього наявна заборгованість на загальну суму 37493,17 грн, а саме: 
за договором №5078441 від 12.06.2021 в сумі 24302,60 грн, з яких: 3100,00 грн заборгованість за основною сумою, 20963,90 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 238, 70 грн - заборгованість за комісіями;
за договором № 4423841 від 06.07.2021 в сумі 13190,57 грн, з яких: 4000,00 грн заборгованість за основною сумою, 9120,00 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 64,00 грн - інфляційні збитки, 6,57 грн - 3% річних.
Вказаний розмір заборгованості позивач просить стягнути з відповідача.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат Гуменюк О. В. позовні вимоги не визнав з наступних підстав.
Представник відповідача, посилаючись на постанови Верховного Суду від 17.12.2020 (справа №278/2177/15-ц), від 30.01.2018 (справа №161/16891/15-ц), від 03.07.2017 (справа №342/180/17), від 30.01.2018 (справа №161/16891/15-ц), Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженою постановою Правління НБУ №75 від 04.07.2018, статті 12, 81 ЦПК України вказав, що позивач не надав належних доказів про видачу коштів за кредитними договорами.
Щодо нарахування відсотків, адвокат Гуменюк О. В. вказує, що відсотки за кредитними договорами №5078441 від 12.06.2021, №4423841 від 06.07.2021 нараховані за межами строку кредитування.
Умови кредитного договору визначені у п.2.3.1.2 кредитного договору №5078441 від 12.06.2021 та у розділі 4 кредитного договору № 4423841 від 06.07.2021 є суперечливими, так як умовами кредитних договорів чітко визначено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит та проценти за користування кредитом у визначений договорами строк, але не вказано іншої умови, в іншу дату, що визначається після здійснення автоматичного продовження строку дії кредиту.
Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. При цьому це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін» (under the diminant sinfluence of the party) (постанова ОП КЦС ВС від 18.04.2018 у справі № 753/11000/14-ц).
При цьому, згідно з п.2.3 Кредитного договору №5078441 від 12.06.2021, нова дата платежу разом з актуальною сумою заборгованості відображається кредитодавцем в Особистому кабінеті Позичальника. 
Аналогічні положення містить п. 4.2.3 кредитного договору №4423841 від 06.07.2021.
Проте, позивачем не надано доказів виконання кредитодавцем відповідних дій, з огляду на те, що в разі продовження строку дії договору, змінюється паспорт споживчого кредиту, що є його обов`язком. 
Факт наявності заборгованості позичальника за договором споживчого кредиту може свідчити лише про наявність відповідних зобов`язань, а не про його бажання на продовження строку дії договору. 
Щодо суми відступлення права вимоги, вважає, що сам по собі факт укладення договору відступлення права вимоги не створює для позивача безумовного обов`язку сплатити борг саме у такому розмірі, який зазначено у оспорюваному договорі під час його виконання, посилається при цьому на постанови Верховного Суду від 08.06.2022 (справа №723/779/20), від 16.10.2018 (справа № 914/2567/17), від 19.11.2019 (справа № 924/1014/18), від 28.01.2020 (справа № 924/1208/18), від 19.02.2020 (справі № 639/4836/17). 
Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних (постанова Верховного Суду від 28.08.2019 у справі №638/20603/16).
Також у разі часткового задоволення позовних вимог представник відповідача просить зменшити правову допомогу до 1000,00 грн.
Зважаючи на вищенаведене просить відмовити у задоволенні позову та стягнути з ТОВ «Коллект центр» понесені витрати на правничу допомогу у сумі 5000,00 грн (а.с. 107-110).
У відповіді на відзив представник позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» Ткаченко М. М. вказала, що з договорів № 5078441 та №4423841 вбачається, що у відповідності до вимог частини першої статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитних договорів, які оформлені в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. 
Таким чином, позикодавець ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Авентус Україна» належним чином виконало свої зобов`язання за договорами, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договорів, що підтверджується відповідними доказами. 
Відповідачем не надано жодного доказу того, що він оспорював вищевказані кредитні договори. Відповідач зустрічного позову щодо оспорення зазначених кредитних договорів щодо їх не укладення, не подав. Тому договори є чинними оскільки відповідають формі, передбаченій ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України.
Крім того, на виконання умов договору № 5078441 позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 3100,00 грн, що підтверджується квитанцією, згідно якої 12.06.2021 здійснено переказ грошових коштів на картковий рахунок НОМЕР_1 позичальника у сумі 3 100,00 грн.
На виконання умов договору №4423841 позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 4000,00 грн. Враховуючи, що ТОВ «Авентус Україна» не є банком або відповідною фінансовою установою, яка має право здійснювати грошові перекази, відповідна операція була здійснена ТОВ «Вей фор пей» на підставі укладеного між сторонами договору від 20.04.2017 №ВП-200417-1, відповідно до якого 06.07.2021 здійснено переказ грошових коштів на картковий рахунок НОМЕР_2 позичальника у сумі 4 000,00 грн. 
При цьому, оскільки компанія не здійснює операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. 
Крім того, ні первісні кредитори, ні позивач не є банками та на них не розповсюджується дія ЗУ «Про банки та банківську діяльність». Кредитори є небанківськими фінансовими установами, діяльність яких регулюється спеціальним законодавством для осіб, які надають небанківські фінансові послуги. 
Небанківські фінансові установи позбавлені можливості створення виписок по картковим рахункам споживачів. 
Відповідач, отримавши кредитні кошти та уклавши кредитний договір в електронній формі, намагається уникнути обов`язку з повернення грошових коштів, отриманих у кредит. Відповідач вказує на недоведеність факту перерахування йому кредитних грошових коштів, але будь-яких доказів цьому не надає. 
Щодо суми заборгованості за договором № 5078441 представник позивача вказує, що до позовної заяви надано три розрахунку заборгованості, з яких вбачається за який період нараховується заборгованість та за якою відсотковою ставкою (відповідно до визначеного пункту кредитного договору). Дана інформація детально відображена безпосередньо в розрахунку заборгованості ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал».
Позивачем надано розрахунок заборгованості, відповідно до якого загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника, а саме: відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Мілоан» вбачається нарахування відсотків відповідно до п. 1.5.2 та нарахування відсотків відповідно до п.1.6 у розмірі 5,00% (з урахуванням п. 2.3.1.2 договору на підставі проведеної та погодженої сторонами пролонгації).
Посилаючись на підпункт 2.3.1.2. договору представник позивача вказує, що сторонами погоджено, строк користування кредитом, який продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ні від кредитора, ні від позичальника. Сторони договору погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договору, без необхідності вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Підписанням даного договору відповідач погодився на зазначені умови. Отже, ним було надано згоду на автопролонгацію договору у разі наявності заборгованості. Кредитором нараховано заборгованість відповідно до умов укладеного договору. 
Також, посилаючись на ч. 2 ст. 625 ЦК України та п. 4.2 кредитного договору, вказує,що нараховані відсотки після спливу строку кредитування повинні бути стягнуті на рахунок позивача на підставі погоджених умов договору, в тому числі про пролонгацію строку кредитування.
З розрахунку заборгованості вбачається період нарахування процентів за відсотковою ставкою відповідно до п. 1.5.2 Договору, проте, в подальшому нарахування процентів було продовжено на підставі п. 1.6 та п. 2.3.1.2 Договору, тобто відбулася пролонгація на стандартних умовах, оскільки сплат від позичальника не надходило. 
3 дати відступлення прав вимоги фактор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів (в тому числі за період користування коштами до моменту переходу прав за цим договором, якщо вони не були нараховані клієнтом) за договорами фінансових послуг за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договорів фінансових послуг. Вказана заборгованість підтверджується доданими до позовної заяви розрахунками заборгованості, та є чинною та такою, що не спростована відповідачем.
Вважає, що стягувачем було правомірно нараховано відсотки за кредитним договором.
Також у паспорті споживчого кредиту наявне застереження наступного змісту: наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Використання інших способів надання кредиту та/або зміна інших вищезазначених умов кредитування можуть мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача. зокрема у випадку продовження споживачем (позичальником) строку кредитування згідно п.2.3 Договору В такому разі паспорт споживчого кредиту не оновлюється.
Щодо розрахунку заборгованості за договором №4423841, то підписуючи договір про надання споживчого кредиту сторони погодили умови повернення позики, в тому числі порядок нарахування процентів по договору.
Позивачем надано розрахунок заборгованості, з якого вбачається загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника. 
Відповідачем не надано жодних доказів виконання зобов`язань, в тому числі доказів невірного нарахування суми заборгованості за відсотками, відповідно до умов договору, в тому числі шляхом проведення та надання власного контррозрахунку, відповідно до всіх, а частково, погоджених умов договорів.
Умови нарахування відсотків визначені у розділі 3 кредитного договору. 
Так нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт". Розмір процентної ставки, встановлений в п. 1.5 Договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії Договору та не може бути збільшений Товариством в односторонньому порядку (п.п.3.2., 3.3.).
Позичальник погодився на відповідні умови нарахування відсотків, а сплата відсотків повинна бути здійснена за фактичний строк користування кредитом.
Відповідно до п. 4.1 Договору сторони домовились, що строк договору може бути подовжений в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов, визначених п. 4.3 договору.
Відповідно до умов договору щодо автопролонгації та відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Авентус Україна» вбачається, що заборгованість за процентами нарахована станом на 03.11.2021 - тобто, протягом встановленого строку 90 днів відповідно до погодженого п. 4.3.1 договору. 
Три проценти річних та інфляційні витрати нараховані з 04.02.2022 до 23.02.2022, відповідно до ст.625 ЦК України. 
Таким чином, період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договору.
Пунктом 1.9. поговору встановлено, що обчислення орієнтовної реальної річної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту базується на припущенні, що Договір залишається дійсним протягом погодженого строку та, що товариство і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені договором.
Орієнтовна реальна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною та зниженою ставками застосовані виходячи з умов застосування цих ставок, що передбачені договором, але у межах погодженого строку виконання споживачем зобов`язань за договором.
У паспорті споживчого кредиту наведені обчислення орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище, і на припущенні, що договір про споживчий кредиту залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. 
Відповідачем не надано суду доказів, що під час укладення спірного договору він не був ознайомлений з усіма його умовами, передбаченими законом, або діяв на умовах зазначених як вкрай невигідних для себе. Виходячи з чого, вбачається, що стягувачем було правомірно та у відповідності до домовленостей між сторонами, що викладені в даному договорі, нараховано відсотки в межах дії даного договору з урахуванням погоджених умов щодо строку договору та його пролонгації.
Заборгованість підтверджується доданими до позовної заяви розрахунками заборгованості, та є чинною та такою, що не спростована відповідачем. З огляду на вищевикладене, оскільки фінансова установа, правонаступником якої за договором факторингу та відступлення права вимоги є позивач, виконала всі передбачені кредитним договором умови щодо надання відповідачу кредитних коштів, а останній, за укладеним договором вказані грошові кошти отримав, однак свої зобов`язання щодо їх повернення відповідно до умов договору не виконав, хоча таку можливість мав, але без поважних причин цього не зробив, позивач дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт порушення (прострочення) відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним кредитним договором, а отже вимога позивача про стягнення заборгованості за основною сумою боргу кредиту та заборгованості за відсотками ґрунтується на вимогах закону, а відтак підлягає задоволенню в повному обсязі.
Додатково представник позивача зазначає, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за вищевказаними кредитними договорами не нараховувало, а звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості із сумою станом на день відступлення права вимоги.
Щодо витрат на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн, то витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
На підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт, а також їх вартості їх вартості, до позовної заяви були надані достатні, належні та достовірні докази для підтвердження витрат на правову допомогу.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням стороною надавачем послуг та клієнтом, а відповідач не вправі втручатися в ці правовідносини. А тому, в разі неврахування судом умов договору про надання правової допомоги, щодо порядку обчислення гонорару та черговості виконання зобов`язань за цим договором, може бути розцінене як не при тримання принципу свободи договору, закріпленому в ст. 627 ЦК України. 
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 
Проте, відповідач не наводить обґрунтування неспівмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. Твердження представника відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Отже, представник позивача вважає, що такі твердження є припущеннями.
Відповідачем ніяких активних дій та звернень до позивача (первісних кредитодавців) з приводу мирного врегулювання спору (проведення реструктуризації боргу, проведення акту звірки) здійснено не було здійснено. 
Тому витрати позивача на правничу допомогу були неминучими та є обґрунтованими, оскільки спір виник внаслідок протиправної поведінки відповідача, пов`язаної з тривалим невиконанням умов договору, що не заперечується відповідачем по справі.
Тому відсутні будь-які підстави щодо відмови у стягненні витрат на правничу допомогу на користь позивача.
При цьому, оскільки спір виник внаслідок протиправної поведінки відповідача, пов`язаної з тривалим невиконанням умов договору, що не заперечується в відзиві на позовну заяву. Отже, стягнення витрат на правничу допомогу з позивача не можна вважати розумним, справедливим та таким, що відповідає засадам цивільного судочинства. Таким чином, витрати на правничу допомогу, заявлені відповідачем є безпідставними та необґрунтованими.
У зв`язку з чим, позивач просить відмовити відповідачу у задоволенні вимоги про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу у повному обсязі (а.с. 117-133).
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
Ухвалою судді від 15.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрити спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою суду від 31.07.2025 розгляд справи продовжено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Сторони у судове засідання не з`явилися.
Представник позивача у позовній заяві просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, надав згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді.
Представник відповідача адвокат Гуменюк О. В. на адресу суду надіслав заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності.
Відповідач про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.
У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося.
Відповідно до ч. 2 ст. 244 ЦПК України суд призначив проголошення рішення о 10-00 год 27.02.2026.
Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження
Судом встановлено, що 12.06.2021 ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 уклали електронний договір про споживчий кредит № 5078441, за умовами якого, ТОВ «Мілоан» зобов`язалось надати ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 3100,00 грн, шляхом їх перерахування на картковий рахунок, строком на 30 днів, дата повернення кредиту 12.07.2021, з фіксованою базовою процентною ставкою в розмірі 5,00% за день користування, комісія за надання кредиту 238,70 грн, яка нараховується за ставкою 7,70 % від суми кредиту. (а.с. 20-23).
Графік платежів, обумовлений сторонами на момент укладення договору, відображений у додатку №1 до договору про споживчий кредит № 5078441 від 12.06.2021, строк кредитування 30 днів, дата видачі кредиту 12.06.2021, дата повернення кредиту 12.07.2021, сума кредиту 3100,00 грн, проценти 813,75 грн, комісія 238,70 грн, реальна річна процентна ставка 3,403.00%, загальна вартість кредиту 4152.45 грн (а.с.24).
Відповідно до 2.3.1.2. договору пролонгація на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Так збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базовий умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягне загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними кошти припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тіло кредиту).
Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. 
Відповідно до довідки про ідентифікацію, підписаною представником ТОВ «Мілоан», ОСОБА_1 ідентифікований ТОВ «Мілоан», як позичальник за укладеним кредитним договором № 5078441 від 12.06.2021. Акцепт підписаний позичальником 12.06.2021 аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора S14147, направленого на номер телефону НОМЕР_3 (а.с. 43). 
У паспорті споживчого кредиту зазначена інформація про кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; порядок повернення кредиту; додаткова інформації; інші важливі правові аспекти (а.с. 24-25).
З квитанції № 1674714288 від 12.06.2021 вбачається, що на виконання договору № 5078441 на картку № НОМЕР_1 12.06.2021 були зараховані кошти у сумі 3100, 00 грн, номер ID платежу 1674714288(а.с. 43). 
Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та ТОВ «Мілоан» нарахувало ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 5078441 станом на 10.09.2021 у розмірі 13452, 60 грн, з яких: 3100,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 10113,90 грн - заборгованість по процентам, 238,70 грн - заборгованість по комісії (а.с.44-45).
Відповідно до відомостей про щоденні нарахування сформованих ТОВ «Мілоан» заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 5078441 від 12.06.2021 станом на 10.09.2021 становить 13452,60 грн, з яких: 3100,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 10113,90 грн - заборгованість по процентам (нараховані за період 13.06.2021 до 09.10.2021), 238,70 грн - заборгованість по комісії (а.с. 44-45).
16.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 16/12-2021-43 за умовами якого ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, що також доводиться долученими до позову актом приймання передавання реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу № 16/12-2021-43 від 16.12.2021 та актом приймання-передавання реєстру боржників за договором факторингу № 16/12-2021-43 від 16.12.2021 (а.с. 60-62).
З реєстру боржників від 16.12.2021 до договору факторингу № 16/12-2021-43 від 16.12.2021 (витяг з додатку № 3 до договору факторингу № 16/12-2021-43 від 16.12.2021) вбачається, що ОСОБА_1 вказаний у списку боржників за кредитним договором № 5078441 від 12.06.2021, за яким загальна сума заборгованості становить 13452,60 грн, з яких: 3100,00 грн заборгованість за сумою наданого кредиту, 10113,90 грн - заборгованість за процентами, 238,70 грн - заборгованість по комісії (а.с. 71).
Відповідно до розрахунку заборгованості сформованого ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 5078441 від 12.06.2021 станом на 10.01.2023 становить 24302,60 грн, з яких: 3100,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 10113,90 грн - заборгованість по процентам на дату відступлення права вимоги, 10850,00 грн - проценти за період з 16.12.2021 до 23.02.2022, 238,70 грн - заборгованість по комісії (а.с. 56).
Відповідно до розрахунку заборгованості сформованого ТОВ «Коллект Центр» заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 5078441 від 12.06.2021 станом на 03.04.2025 становить 24302,60 грн, з яких: 3100,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 20963,90 грн - заборгованість по процентам, 238,70 грн - заборгованість по комісії (а.с. 58).
06.07.2021 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 уклали електронний договір № 4423841 про надання споживчого кредиту, за умовами якого, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» надало ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 4000,00 грн, шляхом їх перерахування на картковий рахунок № НОМЕР_4 , строком на 30 днів, з фіксованою процентною ставкою в розмірі 1,90 % за день користування, орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою 24079,41 % річних, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору за стандартною ставкою складає 6280,00 грн. Договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором А443685 (а.с. 31-35).
Графік платежів, обумовлений сторонами на момент укладення договору тап відображений таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додаток № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 4423841 від 06.07.2021), строк кредитування 30 днів, дата видачі кредиту 06.07.2021, дата повернення кредиту 05.08.2021, сума кредиту 4000,00 грн, проценти 1938,00 грн, реальна річна процентна ставка 12133,74%, загальна вартість кредиту 5938,00 грн. Додаток підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором А443685 (а.с.35).
Відповідно до п. 4.3.1. сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до пп.4.2.2- 4.2.4. Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.
Споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в пп.4.3.1 Договору Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації Споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативо Споживача, у порядку передбаченому п.4.2. Договору. (п. 4.3.2. договору).
У паспорті споживчого кредиту зазначена інформація про кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; порядок повернення кредиту; додаткова інформації; інші важливі правові аспекти (а.с. 36-38).
Згідно з повідомленням АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 11.09.2025, на ім`я ОСОБА_1 було емітовано картку № НОМЕР_5 (IВAN НОМЕР_6 ) (а.с. 173).
З повідомлення директора ТОВ «ФК  «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 10.12.2024 вбачається, що на підставі договору укладеного між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ра ТОВ «ФК  «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» ВП -200417-1 від 20.04.2017, на картку НОМЕР_2 06.07.2021 було успішно перераховано кошти у розмірі 4000,00 грн, номер транзакції в системі WayForPay- creditplus-20324941, що також доводиться повідомленням директора ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» від 17.12.2024 та випискою за договором № за період з 06.07.2021 до 09.07.2021(а.с. 46-47, 48-49, 174).
Відповідно до картки обліку договору (розрахунку заборгованості) сформованим ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 4423841 від 06.07.2021 станом на 03.11.2021 становить 13120,00 грн, з яких: 4000,00 грн -основний борг, 9120,00 грн проценти (а.с. 49-55). 
04.02.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 04-02-01/2022 за умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, що також доводиться долученими до позову актом приймання передавання реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу № 04-02-01/2022 від 04.02.2022 та актом приймання передавання реєстру боржників за договором факторингу № 04-02-01/2022 від 04.02.2022 (а.с. 66-68).
З реєстру боржників до договору факторингу № 04-02-01/2022 від 04.02.2022 вбачається, що ОСОБА_1 вказаний у списку боржників за кредитним договором № 4423841 від 06.07.2021, за яким загальна сума заборгованості становить 13120,00 грн, з яких: 4000,00 грн заборгованість за основною сумою, 9120,00 грн - заборгованість за процентами (а.с. 69-70, 72).
Відповідно до розрахунку заборгованості сформованого ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 4423841 від 06.07.2021 станом на 10.01.2023 становить 13190,57 грн, з яких: 4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9120,00 грн - заборгованість по процентам на дату відступлення права вимоги, 6,57 грн - 3% річних за користування грошовими коштами відповідно до ст. 625 ЦК України за період з 04.02.2022 до 23.02.2022, 64,00 грн - інфляційні втрати нараховані відповідно до ст. 625 ЦК України (а.с. 57).
Відповідно до розрахунку заборгованості сформованого ТОВ «Коллект Центр» заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 4423841 від 06.07.2021 станом на 03.04.2025 становить 13190,57 грн, з яких: 4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9120,00 грн - заборгованість по процентам, 6,57 грн - 3% річних за користування грошовими коштами відповідно до ст. 625 ЦК України та 64,00 грн інфляційні втрати нараховані відповідно до ст. 625 ЦК України станом на 10.01.2023 (а.с. 59).
10.01.2023  між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 10-01/2023 про відступлення права вимоги за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» передає ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» приймає належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, що також доводиться долученими до позову актом прийому передачі реєстру боржників за договором № 10-01/2023 про відступлення права вимоги від 10.01.2023 та актом зарахування зустрічних однорідних вимог (а.с. 73-75,76).
З реєстру боржників від 10.01.2023 до договору № 10-01/2023 про відступлення права вимоги від 10.01.2023 (витяг з додатку № 3 до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 вбачається, що ОСОБА_1 вказаний у списку боржників за кредитним договором № 5078441, за яким загальна сума заборгованості становить 24302,60 грн, з яких: 3100,00 грн заборгованість за основною сумою, 20963,90 грн - заборгованість за нарахованими процентами, 238,70 грн - заборгованість за комісіями (а.с.9).
З реєстру боржників від 10.01.2023 до договору № 10-01/2023 про відступлення права вимоги від 10.01.2023 (витяг з додатку № 3 до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 вбачається, що ОСОБА_1 вказаний у списку боржників за кредитним договором № 4423841, за яким загальна сума заборгованості становить 13190,00 грн, з яких: 4000,00 грн заборгованість за основною сумою, 9120,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами, 70,54 грн - відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно зі ст. 625 ЦК України (а.с.10).
Застосовані судом норми права 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Положеннями ст. 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Аналіз доводів сторін, висновки суду
Дослідивши докази, з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позову, із таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, договір про споживчий кредит № 5078441 від 12.06.2021 та договір № 4423841 про надання споживчого кредиту від 06.07.2021 укладені між первісними кредиторами та відповідачем у електронній формі та недійсними не визнавалися. 
Також долученими до позову доказами доведено, що ТОВ «Коллект Центр» є новим кредитором замість ТОВ «Мілоан» за договором про споживчий кредит № 5078441 від 12.06.2021 та замість ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за договором № 4423841 про надання споживчого кредиту від 06.07.2021.
Визначаючи розмір боргу за кредитними договорами суд доходить таких висновків.
Із розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит № 5078441 від 12.06.2021, складеним ТОВ «Коллект Центр» вбачається, що умови договору ОСОБА_1 не виконує належно та має прострочену заборгованість за наданим кредитом в сумі 3100,00 грн та простроченою комісією в розмірі 238,70 грн. 
Цю суму боргу суд стягує із відповідача в повному обсязі, оскільки борг за тілом кредиту та комісією узгоджується із умовами договору та доказів на підтвердження сплати боргу відповідач суду не надав.
Щодо стягнення боргу за процентами, суд доходить таких висновків.
Пунктами 1.3, 1.4 договору кредиту № 5078441 від 12.06.2021 визначено строк надання кредиту - до 12.07.2021 (30 днів).
Позивач не обґрунтував у позовній заяві підстав нарахування боргу за процентами в розмірі 20963,90 грн.
Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.
Відповідно до статті 251 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Позивач не надав доказів, що між сторонами був погоджений новий строк кредитування.
Отже, право кредитора та позивача нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припинилося після спливу визначеного договором строку надання кредиту, тобто після 12.07.2021.
Тому суд стягує проценти нараховані в межах строку кредитування в розмірі погодженому договором, тобто 813,75 грн
Заявлена позивачем сума бору за процентами в розмірі 20150,15 грн (20963,90грн- 813,75 грн) необґрунтована, а тому в цій частині в задоволенні позову суд відмовляє.
За договором № 4423841 від 06.07.2021, суд стягує з відповідача суму боргу за наданим кредитом у розмірі 4000,00 грн, 64,00 грн інфляційних втрат та 6,67 % річних, оскільки борг за тілом кредиту узгоджується із умовами договору та доказів на підтвердження сплати боргу відповідач суду не надав.
Щодо стягнення боргу за нарахованими процентами за цим договором, то суд встановив, що позивач не обґрунтував у позовній заяві підстав нарахування боргу за процентами в розмірі 9120,00 грн.
За умовами договору, виходячи із суми наданого кредиту, процентної ставки та строку кредитування, розмір процентів склав 1938,00 грн. 
Позивач не надав доказів, що між сторонами був погоджений новий строк кредитування.
Отже, право кредитора та позивача нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припинилося після спливу визначеного договором строку надання кредиту, тобто після 05.08.2021.
Заявлена позивачем сума бору за процентами в розмірі 7182,00 грн (9120,00 грн-1938,00 грн) необґрунтована, а тому в цій частині в задоволенні позову суд відмовляє.
Таким чином, суд стягує всього 11 161,12 грн боргу, що включає борг:
-за договором про споживчий кредит № 5078441 від 12.06.2021 в сумі 4152,45 грн (3100,00 грн боргу, за наданим кредитом 813,75 грн -проценти та 238,70 грн комісія).
-за договором № 4423841 про надання споживчого кредиту від 06.07.2021 в сумі 7008,67 грн (4000,00 грн боргу за наданим кредитом, 1938,00 грн процентів, 64,00 грн інфляційні втрати та 6,67 % річних). 
У решт позову суд відмовляє, як необґрунтованого. 
Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.
Отже із відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений позивачем судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам, у розмірі в розмірі 714,56 грн, із розрахунку 11 161,12 * 2422, 40 : 37493,17.
Вирішуючи питання про компенсацію сторонам витрат на професійну правничу допомогу, які позивач просить стягнути в розмірі 13000,00 грн та відповідач в розмірі 5000 грн, суд доходить таких висновків.
За змістом п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За правилами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч. 3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат ( див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та від 19.02.2020 року в справі №755/9215/15-ц).
На підтвердження заявлених вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024, заявку на надання юридичної допомоги № 57 від 01.03.2025 , витяг з акту № 6 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025 у якому погоджено, що сума наданих послуг (боржник ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ), договір №№ 078441, 4423841) за надання усної консультації з вивченням документів 2 год - 4000,00 грн, складення позовної заяви - 9000,00 грн, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, (а.с. 15-16, 18, 19, 159).
Відповідно до п. 4.2. договору № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 клієнт зобов`язується оплатити надані адвокатським об`єднанням послуги після надання адвокатським об`єднанням клієнту відповідного рахунку для оплати.
Факт надання послуг за договором підтверджується актом про надання юридичної допомоги (форма акту про надання юридичної допомоги визначена додатком № 2 до договору), який готується адвокатським об`єднанням та надсилається клієнту для підписання не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому була надана юридична допомога (п. 4.3. договору).
Клієнт протягом п`яти робочих днів з дня отримання акту про надання юридичної допомоги повинен підисати та направити адвокатському об`єднанню його примірник або надати адвокатському об`єднанню письмову мотивовану відмову від підписання такого акту, акт про надання юридичної допомоги вважається підписаним, якщо протягом 5 днів з моменту його отримання клієнтом, останній не надав адвокатському об`єднанню письмові аргументовані заперечення на акт (п. 4.4. договору).
Проте позивачем не надано доказів сплати позивачем гонорару адвокатові згідно з умовами договору про надання правової допомоги від 01.07.2024 у розмірі, вказаному у витязі з акту № 6 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025.
З огляду на викладене, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов висновку про відсутність достатніх доказів для стягнення із відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу.
На підтвердження заявлених вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу відповідач надав суду договір № 95 про надання правової допомоги від 22.07.2025, розрахунок до договору про надання правової допомоги № 95 від 22.07.2025 у якому погоджено, що сума наданих послуг усна консультація з вивченням документів -1000,00 грн, складення процесуальних документів (в тому числі відзиву на позовну заяву) - 3000,00 грн, представництво інтересів клієнта в суті першої інстанції -1000,00 грн, квитанція до прибуткового касового ордера від 22.07.2025 про сплату ОСОБА_1 адвокату Гуменюку О. В. - 5000, 00 грн за договором № 95 від 22.07.2025, ордер на надання правничої (правової допомоги) від 22.07.2025, копія свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 105, 106, 112, 113, 114).
Оскільки із заявлених 37493,17 грн суд стягнув 11 161,12 грн, а отже суд відмовив у позові на суму 26 332,05 грн, що складає 70 % від заявленої суми, із позивача на користь відповідача суд стягує 3500 грн витрат на надану правничу допомогу. 
Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Таким чином, суд стягує із Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на користь ОСОБА_1 2785,44 грн судових витрат, із розрахунку 3500 - 714,56.
Керуючись ст. ст. 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість:
- за договором про споживчий кредит № 5078414 (індивідуальна частина) від 12.06.2021 у розмірі 4152 гривні 45 копійок. 
- за договором № 4423841 про надання споживчого кредиту від 06.07.2021 в розмірі 7008 гривень 67 копійок. 
У задоволенні позову в частині стягнення боргу в розмірі 26 332 гривні 05 копійок - відмовити. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на користь ОСОБА_1 2785 гривень 44 копійок судових витрат.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Житомирського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Відомості про учасників справи:
позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Мечнікова, 3, оф. 306, код в ЄДРПОУ 44276926;
відповідач - ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Суддя І. Ю. Хуторна