Справа №705/6379/25
2-а/705/19/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2026 року м. Умань 

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Душин О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

1. Короткий зміст позовних вимог
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кушнеренко Т.В. звернулася до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 10.10.2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.
В обґрунтування позову зазначила, що 10.10.2025 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 було винесено постанову № 1381 у справі про адміністративне правопорушення відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), якою накладено адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.
Відповідно до постанови № 1381 від 10.10.2025 року:
01.10.2025 року близько 12.50 години гр. ОСОБА_1 був запрошений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_1 , кабінет № 4/1 для уточнення військово-облікових даних та з?ясування обставин перебування в розшуку.
01.10.2025 року представником ІНФОРМАЦІЯ_1 складено адміністративний протокол № 1381 за ч.3 ст.210 КУпАП.
Згідно даних з АТС «Оберіг» ОСОБА_3 військово-лікарську комісію проходив 24.10.2003 року та був визнаний «непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час» та 25.09.2025 року був визнаний «Придатним до служби у в/ч забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах), медпідрозділах, підрозділах логістики, зв?язку, ОЗ, охорони», користується правом на відстрочку.
Відповідно до Закону України від 12.02.2025 № 4235-IX «Про внесення зміни до пункту 2 розділу І «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» встановлює, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом зобов?язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.
Невчасне проходження війсково-лікарської комісії та не уточнення (не оновлення) облікових даних в повному обсязі військовозобовязаним ОСОБА_1 є порушенням правил військового обліку визначених: абзацем 3 ч.1 ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», 4.1-3, 4.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов?язок та військову службу», пп.4 п.1, пп.8 п.1, пп.10 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних, резервістів, затверджених Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року додаток № 2, під час дії особливого періоду, воєнного стану відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 та під час дії У казу Президента У країни № 69/2022 від 24.02.2022 та Указу Президента України № 65/2022 із змінами та доповненнями.
Зазначила, що інформація стосовно не уточнення (не оновлення) даних ОСОБА_3 не відповідає дійсності. Так, зокрема всі дані були уточнені ОСОБА_3 у встановленому законодавством порядку через мобільний застосунок Резерв+, про що у військово-обліковому документі міститься відповідна відмітка. Окрім того, у 2024 році ОСОБА_3 звертався до комісії при ІНФОРМАЦІЯ_5 з заявою про надання відстрочки, за результатами розгляду якої така відстрочка була надана. При цьому останній надавав нотаріально засвідчені копії особистих документів. В подальшому в 2024-2025 році ОСОБА_3 неодноразово подавав заяви про продовження раніше наданої відстрочки. Востаннє відстрочку продовжено представниками ІНФОРМАЦІЯ_1 у серпні 2025 року. Відмітка про своєчасне уточнення даних та наявність наданої ІНФОРМАЦІЯ_6 відстрочки відображається у військово-обліковому документі із застосунку Резерв+.
Стосовно не проходження ВЛК. Вказане твердження є суперечливим. Так, на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення ВЛК вже будо пройдено (25.09.2025 року). При цьому, слід зазначити, що у протоколі, який було складено відносно ОСОБА_1 не містилось жодної інформації про те коли саме ОСОБА_1 мав пройти ВЛК, коли саме ним вчинено правопорушення. Натомість в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 не пройшов ВЛК у 2024-2025 роках. Таким чином, інформація про обставини правопорушення, яку викладено у постанові не відповідає тій, яку було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення. У період 2024-кінець травня 2025 року ОСОБА_3 не отримував від ІНФОРМАЦІЯ_7 та СІІ повістку про виклик на ВЛК та самого направлення на ВЛК. Відповідно жодного обов?язку його проходити не мав. При цьому, останній як вже зазначалось у вказаний період користувався правом на відстрочку. 
03.06.2025 року ОСОБА_3 з власної ініціативи отримав направлення на ВЛК через застосунок Резерв+ та записався на проходження ВЛК. Разом з тим, через наявну чергу ВЛК останній мав розпочати проходити 10.07.2025 року. Про це ОСОБА_1 письмово повідомив до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Разом з тим, пройти вказане ВЛК у визначені строки не мав можливості через проблеми із здоров?ям у його батька, за яким він здійснює догляд (що і є підставою для наданої відстрочки). Так. 10.07.2025 року ОСОБА_1 супроводжував свого батька на прийомі. Батько продовжував хворіти, через що ОСОБА_1 не мав можливості його покинути, періодично возив до лікарні. 
Враховуючи викладене, ОСОБА_4 на початку вересня 2025 року знов самостійно повторно взяв направлення на ВЛК через застосунок Резерв+ та 12.09.2025 року почав його проходити. Саме ВЛК затягнулось через необхідність проходження додаткових обстежень та лише 25.09.2025 року йому надали довідку ВЛК. На наступний день, тобто 26.09.2025 року ОСОБА_1 самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєструвався в журналі при вході у ТЦК та СП) з метою повідомлення про проходження ним ВЛК та вирішення питання зняття з розшуку. Представники ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомили, що йому потрібно буде прийти в інший день, бо працівника, який вирішує питання щодо розшуку наразі немає. Враховуючи викладене, 01.10.2025 року останній самостійно повторно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Слід зазначити, що в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що ОСОБА_1 прибув самостійно, натомість у постанові зазначено, що прибув на запрошення працівників поліції.
З викладеного слідує, що ОСОБА_1 не вчиняв умисних дій щодо непроходження ВЛК, більш того він самостійно подав заявку на проходження ВЛК та пройшов його ще до моменту складення відносно нього протоколу. При цьому, враховуючи що останній користується правом на відстрочку, то й сенсу ухилятись від проходження ВЛК він не мав.
Більш того, несвоєчасне проходження ним ВЛК не мало та не могло мати жодних негативних наслідків у вказаних правовідносинах, оскільки як вже зазанчалось він на протязі 2024-2025 років користується правом на відстрочку, а тому не підлягає мобілізації. Тому, навіть якщо вважати, що його дії формально містять ознаки вказаного правопорушення, то в даному випадку має місце малозначність таких дій (бездіяльності).
Окрім того, частиною 2 ст. 254 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності
В даному випадку протокол складено з пропуском строків на його складання, оскільки представники ІНФОРМАЦІЯ_1 мали можливість скласти його ще 26.09.2025 року, коли ОСОБА_1 відвідував ІНФОРМАЦІЯ_6 , але зробили це тільки 01.10.2025 року, коли він вдруге прийшов. Вказана обставина сама по собі є підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення.

2. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 14.11.2025 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. 
20.11.2025 року відповідач отримав копію ухвали та копію позовної заяви з додатками, про що свідчить підпис у Розносній книзі для місцевої кореспонденції Уманського міськрайонного суду.
Станом на день розгляду справи відповідач відзив на позовну заяву не подав. 
Учасники справи не надавали до суду клопотань про розгляд позову в загальному порядку.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

3. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.
При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.
Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Згідно з частинами першою, третьої статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 № 3543-ХП (далі Закон № 3543-ХІІ).
Згідно зі статтею 1 Закону 3543-Х1І мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Стаття 22 Закону №3543-XII передбачає обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Серед іншого, громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
За змістом частини п`ятої статті 22 Закону №3543-ХІІ призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин. 
Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.
Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно з пунктом 9 цього Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, серед іншого:
здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку);
забезпечують захист цілісності бази Реєстру, його апаратного та програмного забезпечення, достовірності даних Реєстру, захист від несанкціонованого доступу, незаконного використання, копіювання, спотворення, знищення даних Реєстру, безпеку персональних даних відповідно до Законів України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів"; Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах"; Про захист персональних даних" та міжнародних договорів у сфері захисту інформації, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України;
звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції щодо доставлення до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення;
розглядають справи (цілодобово під час проведення мобілізації та/або у період воєнного стану) про адміністративні правопорушення та накладають адміністративні стягнення відповідно та з дотриманням Кодексу України про адміністративні правопорушення;
виконують інші функції відповідно до законодавства.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Порядок №1487), який визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (дачі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації).
Пункт 79 Порядку №1487 передбачає, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема,
організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці;
здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством;
виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку;
організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям;
звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку (додаток 20);
виключають з військового обліку на підставі відповідних підтвердних документів осіб, які за рішенням суду визнані недієздатними, оголошені померлими (такими, що пропали безвісти), засуджені до позбавлення волі або померли;
проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього;
виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Пункт 56 цього ж Порядку визначає повноваження Національної поліції, яка за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ (додаток 20) здійснює, адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
За змістом ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Згідно з ч. 1 ст. 210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку - тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 3 статті 210 КУпАП передбачено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Починаючи з 24 лютого 2022 року Указами Президента України № 64/2022, № 69/2022 в Україні введено воєнний стан та проводиться загальна мобілізація.
Частиною 1 статті 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зазначено, що Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом призову громадян України на військову службу.
Судом встановлено, що згідно з Постановою № 1381 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 10.10.2025 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановив, згідно даних з АТС «Оберіг» ОСОБА_3 військово-лікарську комісію проходив 24.10.2003 року та був визнаний «непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час» та 25.09.2025 року був визнаний «Придатним до служби у в/ч забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах), медпідрозділах, підрозділах логістики, зв?язку, ОЗ, охорони», користується правом на відстрочку.
Відповідно до Закону України від 12.02.2025 № 4235-IX «Про внесення зміни до пункту 2 розділу І «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» встановлює, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом зобов?язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.
Невчасне проходження війсково-лікарської комісії та не уточнення (не оновлення) облікових даних в повному обсязі військовозобовязаним ОСОБА_1 є порушенням правил військового обліку визначених: абзацем 3 ч.1 ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», 4.1-3, 4.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов?язок та військову службу», пп.4 п.1, пп.8 п.1, пп.10 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних, резервістів, затверджених Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року додаток № 2, під час дії особливого періоду, воєнного стану відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 та під час дії У казу Президента У країни № 69/2022 від 24.02.2022 та Указу Президента України № 65/2022 із змінами та доповненнями.
Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.
01.10.2025 складено протокол № 1381 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП відносно та за участі ОСОБА_1 .
Згідно з долучених до матеріалів справи доказів, а саме заперечення представника позивача про адміністративне правопорушення від 06.10.2025 року, яке було направлено 06.10.2026 року на адресу відповідача, зазначено, що з протоколом не погоджується, інформація стосовно не уточнення (не оновлення) даних ОСОБА_3 не відповідає дійсності. Так, зокрема всі дані були уточнені ОСОБА_3 у встановленому законодавством порядку через мобільний застосунок Резерв+, про що у військово-обліковому документі міститься відповідна відмітка. Окрім того, у 2024 році ОСОБА_3 звертався до комісії при ІНФОРМАЦІЯ_5 з заявою про надання відстрочки, за результатами розгляду якої така відстрочка була надана. При цьому останній надавав нотаріально засвідчені копії особистих документів. В подальшому в 2024-2025 році ОСОБА_3 неодноразово подавав заяви про продовження раніше наданої відстрочки. Востаннє відстрочку продовжено представниками ІНФОРМАЦІЯ_1 у серпні 2025 року. Відмітка про своєчасне уточнення даних та наявність наданої ІНФОРМАЦІЯ_6 відстрочки відображається у військово-обліковому документі із застосунку Резерв+.
Стосовно не проходження ВЛК. Вказане твердження є суперечливим. Так, на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення ВЛК вже будо пройдено (25.09.2025 року). При цьому, слід зазначити, що у протоколі, який було складено відносно ОСОБА_1 не містилось жодної інформації про те коли саме ОСОБА_1 мав пройти ВЛК, коли саме ним вчинено правопорушення. Натомість в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 не пройшов ВЛК у 2024-2025 роках. Таким чином, інформація про обставини правопорушення, яку викладено у постанові не відповідає тій, яку було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення. У період 2024-кінець травня 2025 року ОСОБА_3 не отримував від ІНФОРМАЦІЯ_7 та СІІ повістку про виклик на ВЛК та самого направлення на ВЛК. Відповідно жодного обов?язку його проходити не мав. При цьому, останній як вже зазначалось у вказаний період користувався правом на відстрочку. 
03.06.2025 року ОСОБА_3 з власної ініціативи отримав направлення на ВЛК через застосунок Резерв+ та записався на проходження ВЛК. Разом з тим, через наявну чергу ВЛК останній мав розпочати проходити 10.07.2025 року. Про це ОСОБА_1 письмово повідомив до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Разом з тим, пройти вказане ВЛК у визначені строки не мав можливості через проблеми із здоров?ям у його батька, за яким він здійснює догляд (що і є підставою для наданої відстрочки). Так. 10.07.2025 року ОСОБА_1 супроводжував свого батька на прийомі. Батько продовжував хворіти, через що ОСОБА_1 не мав можливості його покинути, періодично возив до лікарні. 
Враховуючи викладене, ОСОБА_4 на початку вересня 2025 року знов самостійно повторно взяв направлення на ВЛК через застосунок Резерв+ та 12.09.2025 року почав його проходити. Саме ВЛК затягнулось через необхідність проходження додаткових обстежень та лише 25.09.2025 року йому надали довідку ВЛК. На наступний день, тобто 26.09.2025 року ОСОБА_1 самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєструвався в журналі при вході у ТЦК та СП) з метою повідомлення про проходження ним ВЛК та вирішення питання зняття з розшуку. Представники ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомили, що йому потрібно буде прийти в інший день, бо працівника, який вирішує питання щодо розшуку наразі немає. Враховуючи викладене, 01.10.2025 року останній самостійно повторно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані зокрема прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки та проходити медичний огляд згідно з рішеннями військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до абзацу третього пункту 69 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період визначено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку та з набранням чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних), на медичний огляд не направляються. На медичний огляд громадяни, які уточнили свої облікові дані, викликаються повісткою.
За приписами пункту 74 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.
Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.
Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.
Отже, процедурі проходження медичного огляду передує формування повістки про виклик для проходження відповідного огляду, видача керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період від 16.05.2024 №560 та реєстрація відповідного направлення в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період від 16.05.2024 №560.
Пунктом 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 р. № 560 (далі – Порядок), передбачено, що за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Пунктом 28 Порядку встановлено, що, виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).
Відповідно до п. 41 Постанови КМУ № 560 від 16.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Проте матеріали справи не містять відомостей про надсилання або вручення повісток про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження військово-лікарської комісії , з чого випливає, що ОСОБА_1 , порушень наведених вище норм Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" та Порядку не вчиняв, оскільки відсутні належні та допустимі докази підтвердження його оповіщення про цей виклик для проходження військово-лікарської комісії.
Враховуючи викладене та приймаючи до уваги частину другу статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача), суд приходить до висновку, що у випадку, який розглядається, відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Пунктом 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Частиною третьою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Таким чином Постанова № 1381 від 10.10.2025 підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, – закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, тобто позов підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 210-1, 251, 288, 289 та 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 242 – 246, 286, Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.
Скасувати Постанову № 1381 від 10 жовтня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.
Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - закрити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення складене 01 квітня 2026 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Суддя О.В. Душин