Справа № 758/16000/25
3/758/1089/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2026 року          місто Київ

Суддя Подільського районного суду міста Києва Гребенюк В.В., за участю представника Енергетичної митниці Державної митної служби України Хотинського О.С., та особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Енергетичної митниці Державної митної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , керівника ТОВ «Плац», РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України
У С Т А Н О В И В :

На розгляд до Подільського районного суду міста Києва передано матеріали справи про порушення митних правил № 0266/UA903000/2025 щодо притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.
Відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0266/UA903000/2025 Енергетичної митниці Державної митної служби України від 30.07.2025 вбачається, що 16.09.2023 через пункт пропуску «Ягодин - Дорогуск», відділу митного оформлення № 3 - 6 митного поста «Ягодин» Волинської митниці з Литовської Республіки на митну територію України на адресу ТОВ «Плац» (адреса реєстрації підприємства на момент вчинення порушення митних правил: 49000, м. Дніпро, Бабушкінський р-н, вул. Глинки, 7, офіс 1221, код ЄДРПОУ37452046) був переміщений товар «паливо дизельне» загальною вагою 25 784 кг, 30,787 тис. л. при 15°С, вартістю 23 979,12 Євро. 
Переміщення через державний кордон України відбувалось на підставі: товаротранспортної накладної CMR: від 14.09.2023 № 1079; рахунка (invoice): від 14.09.2023 №EKO 7985; сертифікату якості від 08.09.2023 № 167369_5313140; зовнішньоекономічного контракту від 10.07.2023 № 2023/07/10.
Зазначений товар був оформлений в Енергетичній митниці за митною декларацією типу ІM40ЕА: від 15.09.2023 № 23UA903040019207U8.
Поставка товару відбувалася в рамках зовнішньоекономічного контракту від 02.05.2023 № 2023/05/02, укладеного між ТОВ «Плац» в особі керівника ОСОБА_1 (Покупець) та литовським підприємством UAB «EKOENERGIJA» (Granito g 11, LT-02241 Vilnius, Литва) в особі керівника компанії Julijus Srage (Продавець).
На виконання статті 198 Митного кодексу (на далі за текстом - МК України) до митних органів було подано сертифікат (паспорт) якості від 08.09.2023 № 167369_5313140, виданий заводом-виробником «Orlen Lietuva».
З метою перевірки законності ввезення на митну територію України нафтопродуктів, Енергетичною митницею на адресу Public Company «Orlen Lietuva» був направлений лист від 13.02.2025 № 7.6-3/20-01/13/727 стосовно сертифікатів (паспортів) якості нафтопродуктів виданих компанією «Orlen Lietuva» щодо яких існує ризик фальсифікацій.
16.04.2025 Енергетичною митницею отримано відповідь Public Company «Orlen Lietuva» (лист від 15.04.2025 № 2025-D2(12.11-9)-342) стосовно проведеної перевірки сертифікатів (паспортів) якості виданих компанією «Orlen Lietuva».
За результатами опрацювання зазначеної відповіді було встановлено, що паспорт (сертифікат) якості від 08.09.2023 №167369_5313140 був виданий на партію товару «паливо дизельне» у кількості 24 987 кг, яка була реалізована литовському підприємству UAB «EKOENERGIJA».
Public Company «Orlen Lietuva» неодноразово інформувала митні органи України (зокрема листами від 16.10.2023 № D2(12.11-9)-2356, від 22.11.2023 № D2(12.11-9)-2742, від 20.03.2024 № D2(12.11-9)-622, від 06.05.2024 № D2(12.11-9)-1011), що продукція, придбана в Orlen Lietuva, може бути перепродана покупцями третім особам за умови, що сертифікат (паспорт) якості, виданий компанією, використовується виключно для кількості придбаної продукції. Якщо продукція зберігається в терміналах покупців з різних джерел або коли параметри продукції змінюються, покупці зобов?язані видати власні сертифікати якості та не мають права використовувати сертифікати, видані Orlen Lietuva.
Листом від 13.03.2024 № D2(12.11-9)-555 Public Company «Orlen Lietuva» зазначала, що компанія UAB "EKOENERGIJA" зобов?язана видати власний сертифікат якості на відповідний товар, який був складений з декількох партій. Категорично забороняється вносити зміни до сертифікатів якості, виданих Orlen Lietuva.
В свою чергу, Енергетична митниця листами від 27.05.2025 № 7.6-1/20/14/2186 та від 10.06.2025 № 7.6-3/20/14/2418 звернулася до експортера товару UAB "EKOENERGIJA" з метою отримання пояснень про обставини використання сертифікатів (паспортів) компанії Orlen Lietuva, а також, виникнення різниці у вазі товару, на який поширюється дія сертифікату, та у вазі товару, відвантаженого українським підприємствам, зокрема, ТОВ «Плац».
У своїй відповіді від 11.06.2025 № 25/06/11 UAB "EKOENERGIJA" надала Енергетичній митниці інформацію щодо змішування різних партій продукції виробництва Orlen Lietuva у резервуарах на паливному терміналі UAB "EKOENERGIJA".
Підприємством ТОВ «Плац» з використанням паспорта (сертифіката) якості від 08.09.2023 №167369 5313140 фактично ввезено на митну територію України товар «паливо дизельне» у кількості 25 784 кг, що більше на 797 кг ніж продано (відвантажено) компанією «Orlen Lietuva» підприємству UAB «EKOENERGIJA» згідно з паспортом (сертифікатом) якості від 08.09.2023 №167369 5313140.
Тобто, посадовими особами ТОВ «Плац» до митних органів України був поданий сертифікат (паспорт) якості від 08.09.2023 № 167369_5313140, який виданий компанією «Orlen Lietuva» на іншу кількість товару (24 987 кг).
Таким чином, посадовими особами ТОВ «Плац» вчинено дії спрямовані на переміщення товару «паливо дизельне» у кількості 797 кг, вартістю 741,21 Євро, що в перерахунку згідно офіційних курсів валют, чинних на дату перетину кордону, дорівнює 29 083,67 грн. через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу я підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо кількості (ваги) товару.
Отже, за висновками Енергетичної митниці, в діях керівника ТОВ «Плац» ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 483 МК України, а саме, переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом поданням митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо ваги (кількості) товару.
В судовому засіданні представник Енергетичної митниці вважав обставини, викладені в протоколі про порушення митних правил, доведеними та просив притягнути громадянина України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України.
В судовому засіданні ОСОБА_1 просив закрити справу за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.
Заслухавши пояснення представника митного органу, заперечення особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом, на вимогу митного органу пред`явити товари для митного контролю і митного оформлення, надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х цього Кодексу.
Згідно зі ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним,- відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
За змістом ст. 458 МК України, порушенням митних правил є адміністративне правопорушення, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений Митним кодексом України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною першою статті 483 МК України передбачено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.
Об`єктивною стороною даного правопорушення є безпосередньо переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи. Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві відомості.
Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України. Таким чином, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу як підставу для переміщення товару є підробленими чи одержані незаконним шляхом або містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.
Згідно зі статтею 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.
Суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств. 
Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення. А відтак, при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.
Стаття 494 МК України визначає перелік даних, які повинен містити протокол про порушення митних правил, зокрема, в ньому зазначається місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил.
Доказами у справі про порушення митних правил відповідно до ст. 495 МК України є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.
Відповідно до абзацу 1 пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 03.06.2005 року, судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.
Відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0266/UA903000/2025 Енергетичної митниці Державної митної служби України від 30.07.2025 вбачається, що 16.09.2023 через пункт пропуску «Ягодин - Дорогуск», відділу митного оформлення № 3 - 6 митного поста «Ягодин» Волинської митниці з Литовської Республіки на митну територію України на адресу ТОВ «Плац» (адреса реєстрації підприємства на момент вчинення порушення митних правил: 49000, м. Дніпро, Бабушкінський р-н, вул. Глинки, 7, офіс 1221, код ЄДРПОУ37452046) був переміщений товар «паливо дизельне» загальною вагою 25 784 кг, 30,787 тис. л. при 15°С, вартістю 23 979,12 Євро. 
Переміщення через державний кордон України відбувалось на підставі: товаротранспортної накладної CMR: від 14.09.2023 № 1079; рахунка (invoice): від 14.09.2023 №EKO 7985; сертифікату якості від 08.09.2023 № 167369_5313140; зовнішньоекономічного контракту від 10.07.2023 № 2023/07/10.
Зазначений товар був оформлений в Енергетичній митниці за митною декларацією типу ІM40ЕА: від 15.09.2023 № 23UA903040019207U8.
Поставка товару відбувалася в рамках зовнішньоекономічного контракту від 02.05.2023 № 2023/05/02, укладеного між ТОВ «Плац» в особі керівника ОСОБА_1 (Покупець) та литовським підприємством UAB «EKOENERGIJA» (Granito g 11, LT-02241 Vilnius, Литва) в особі керівника компанії Julijus Srage (Продавець).
У протоколі про порушення митних правил № 0266/UA903000/2025 від 30.07.2025 митний орган вказує, що керівник ТОВ «Плац» ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «паливо дизельне» з приховуванням від митного контролю у кількості 797 кг вартістю 741,21 Євро, що в перерахунку згідно з офіційного курсу валют, чинного на дату перетину кордону, дорівнює 29 083,67 грн, з поданням до митного органу як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо ваги (кількості) товару.
Як вбачається з матеріалів справи, поставка товару «паливо дизельне» загальною вагою 25 784 кг, 30,787 тис. л. при 15°С, вартістю 23 979,12 Євро, здійснювалась на виконання умов Контракту від 02.05.2023 № 2023/05/02, укладеного між ТОВ «Плац» в особі директора ОСОБА_1 (Покупець) та литовським підприємством UAB «EKOENERGIJA» (Granito g. 11, LT-02241 Vilnius, Lithuania) в особі директора Julijus Srage (Продавець). Відповідно до підпункту 4.1.2. пункту 4.1. Контракту, Продавець зобов`язаний одночасно з передачею Товару передати Покупцю наступні документи: міжнародну товаро-транспортну накладну (CMR); AAD документ; паспорти якості/сертифікати відповідності Товару, що постачається; інвойс (рахунок-фактура).
Отже, відповідно до умов Контракту обов`язок надати сертифікат якості на партію товару покладений саме на компанію UAB «EKOENERGIJA» як продавця товару. 
Крім того, відповідно до статті 4 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19 травня 1956 року, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України N 57-V від 01.08.2006 року, (далі по тексту - Конвенція), Договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної. Як слідує з матеріалів справи, поставка товару «паливо дизельне» здійснювалась, зокрема, на підставі міжнародної автотранспортної накладної (CMR) від 04.08.2023 № 979. Пунктом g) частини першої статті 6 Конвенції встановлено, що вантажна накладна містить перелік документів, переданих перевізнику. У відповідності до частини першої статті 11 Конвенції для цілей митних та інших формальностей, які повинні бути здійснені до доставки вантажу, відправник додає до вантажної накладної необхідні документи або надає їх в розпорядження перевізника, і забезпечує його всією інформацією, якої він може потребувати.
Відповідно до відомостей графи «5» наявної у матеріалах справи CMR від 14.09.2023 № 1079, перевізнику товарів для здійснення перевезення було передано, зокрема, рахунок (invoice) від 14.09.2023 № ЕКО 7985, сертифікат якості від 08.09.2023 № 167369_5313140.
Суд приходить до висновку, відповідно до положень Конвенції обов`язок надати в розпорядження перевізника необхідні документи покладений на відправника, яким в цьому випадку виступала компанія UAB «EKOENERGIJA», що, в свою чергу доводить, що громадянин України ОСОБА_1 , ані як керівник компанії-покупця, ані як фізична особа не мав права/обов`язку виготовляти, отримувати та надавати необхідні для експорту товару з території Європейського Союзу документи, у тому числі, сертифікат якості від 14.09.2023 №167369_5313140, рахунок (invoice) від 14.09.2023 № ЕКО 7985.
Щодо посилання в протоколі про порушення митних правил № 0266/UA903000/2025 на інформацію від Public Company «Orlen Lietuva» (лист від 15.04.2025 № 2025-D2 (12.11-9)-342)», що сертифікат (паспорт) якості від 08.09.2023 № 167369_5313140 видавався підприємству UAB «EKOENERGIJA» на 24 987 кг товару «паливо дизельне», суд критично ставиться до такого посилання, оскільки, по-перше, в матеріалах справи немає сертифікату якості (іншого) на товар, який митний орган вважає вірним, по-друге, підставою для пропуску 08.09.2023 через Волинську митницю на митну територію України товару, який слідував на адресу ТОВ «Плац», були: копії контрольного талону, рахунок (invoice) від 14.09.2023 № 7985 та Міжнародної автомобільної накладної (CMR) від 14.09.2023 № 1079. Таким чином, подані копії документів спростовують твердження Енергетичної митниці про те, що сертифікат якості на товар подавався у пункті пропуску на кордоні, як підстава для переміщення товарів через митний кордон України та є документом, без якого здійснення пропуску товару через митний кордон України неможливо. 
Дослідивши у сукупності вказані докази, суд приходить до висновку, що товаросупровідні документи разом з сертифікатом якості від 08.09.2023 № 167369_5313140 надавалися отримувачу відправником - компанією UAB «EKOENERGIJA» - при поставці товару, а отже, був отриманий законним шляхом, а сам сертифікат якості не є документом, який засвідчує кількість товару, тому відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України.
Паспорт якості - це документ, що містить дані для ідентифікації та фактичні значення показників якості нафти та/або нафтопродуктів, отримані в результаті лабораторних випробувань, і їх відповідність вимогам нормативних документів (відповідно до наказу «Про затвердження Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України» від 04.06.2007 № 271/121)
Суд звертає увагу на те, що дані щодо походження товару підтверджуються сертифікатом про походження товару від 14.09.2023 № A 489194 (ч.1 ст. 41 МК України), який міститься в матеріалах справи (а.с.22). Даний сертифікат підтверджує походження всього об`єму переміщеного товару, а саме, 25 784 кг. Тому всі твердження Енергетичної митниці щодо походження товару з російської федерації є припущеннями.
Європейський суд з прав людини, зокрема, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Відповідно до диспозиції статті 483 МК України, за способом вчинення правопорушення - це дії, тобто активна поведінка особи (застосування тайників та сховищ; використання засобів та способів, що утруднює виявлення; надання одним товарам вигляду інших; подання підроблених документів, чи одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості), які вчиняються з протиправною метою - приховати від митного контролю товар або відомості про товар при його переміщенні через митний кордон України.
Суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення становить пов`язаний з його вчиненням психічний стан особи. До ознак, властивих суб`єктивній стороні, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення.
Отже, наявність визначеної у диспозиції статті протиправної мети свідчить про те, що правопорушення, передбачене частиною першою статті 483 МК України, може бути вчинено лише умисно.
Відповідно до роз`яснень, наведених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена статтею 483 Митного кодексу України, може бути вчинене лише умисно.
Відповідна позиція Верховного Суду узгоджується з правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». 
Зокрема, у рішенні від 13.01.2022 року (остаточне рішення від 13.04.2022 року) у справі «Краєва проти України» (Заява № 72858/13) Європейський Суд зазначив «На підставі фактів та з огляду на доводи сторін можна поставити під сумнів встановлення національними судами достатньою мірою того, що дії заявниці становили правопорушення, передбачене частиною першою статті 483 Митного кодексу України. Зокрема, у формулюванні законодавчої норми йдеться про «незаконну мету приховування товарів від митного контролю», що, на думку Суду, передбачає умисне подання декларантом неправдивих відомостей і документів митному органу.».
У рішенні від 13.04.2023 року в справі «Лаптєв проти України» (Заява № 30666/13) Європейський Суд зазначає «формулювання частини першої статті 483 МК України, згідно з якою заявника було визнано винним, стосується незаконних дій «спрямованих на переміщення товарів з приховуванням їх від митного контролю» (див. пункт 11). Таким чином, мета чи намір декларанта надати неправдиві відомості та документи є одним зі складових елементів адміністративного правопорушення, який необхідно встановити до накладення стягнення.»
Виходячи з вищевикладеного та з огляду на те, що суду не надано належних доказів умисного переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару документів, що містять неправдиві дані щодо кількості товару, суд приходить до висновку про недоведеність також умислу у ОСОБА_1 на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правової презумпції, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 39 Постанови Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) ЄСПЛ, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом».
У відповідності до п. 43 Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу «поза розумним сумнівом» у справі «Авшар проти Туреччини») доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Отже, вина ОСОБА_1 поза розумним сумнівом не доведена, що свідчить про відсутність суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Таким чином, суд приходить до висновку, що існують всі підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - відсутність складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9-11, 221, 247, 252, 256, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 483, 486, 489, 494-496, 527, 528, 529 Митного кодексу України

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , керівника ТОВ «Плац», РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення;
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги;
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя        В.В. Гребенюк