ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України
14 квітня 2026 року м. Херсон
Номер справи: 650/3506/25
Номер провадження: 22-ц/819/803/26
Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого ( судді-доповідача) Склярської І.В.,
суддів: Воронцової Л.П., Майданіка В.В.
секретар Андреєва В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 17 лютого 2026 року (під головуванням судді Сікори О.О.), у справі за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Чиркіна Людмила Юріївна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», про розірвання договорів оренди землі,
встановив:
1.Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
В травні 2025 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Чиркіна Людмила Юріївна, звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» про розірвання договорів оренди землі.
В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що ОСОБА_1 є власником наступних земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих у межах Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області:
-земельної ділянки з кадастровим номером 6520685200:04:063:0006 площею 3,3800 га.;
- земельної ділянки з кадастровим номером 6520685200:04:022:0042 площею 4,4100 га. 
Щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520685200:04:063:0006 20 листопада 2009 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» укладеного договір оренди земельної ділянки, за умовами якого ОСОБА_3 передав ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» у строкове платне користування належну йому на праві приватної власності земельну ділянку.
Вказаний договір оренди зареєстрований у Відділі Держкомзему у Бериславському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20 листопада 2009 року №4АА002118-040971500116.
07 вересня 2015 року між ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» укладено два Договори про заміну сторони у договорі оренди, за умовами яких 07 вересня 2015 року новий орендар Приватне підприємство «ЮТС- Агропродукт Плюс» набуло права та обов`язки оренди землі від 05 травня 2011 року за №652060004000158.
В послідуючими 30 липня 2017 року між ОСОБА_2 та ПП «ЮТС-Агропродукт Плюс» та ТОВ «ЮТС- Агропродукт» було укладено додаткову угоду №700370 до Договору оренди землі від 20 листопада 2009 року за №4АА02118-040971500116. 
Після набуття права власності на вказану земельну ділянку між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС – АГРОПРОДУКТ» 09 грудня 2021 року було укладено додаткову угоду №700370-7 до Договору оренди від 20.11.2009 року, якою договір оренди викладено в новій редакції, зокрема визначено строк дії договору до 31 грудня 2030 року, нормативну грошову оцінку земельної ділянки 238 058,74 грн, розмір орендної плати 6,63% від нормативної грошової оцінки, що становить 15 783,29 грн за повний рік оренди, а також порядок її внесення - до 31 грудня кожного року.
Щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520685200:04:022:0042 первісний договір оренди був укладений 05 травня 2011 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт».
Вказаний договір оренди зареєстрований у Відділі Держкомзему у Бериславському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05 травня 2011 року за №652060004000160.
04 вересня 2015 року між ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» та Приватним підприємством «ЮТС-Агропродукт Плюс» укладено два договори про заміну сторони у договорі оренди, за умовами яких 04 вересня 2015 року новий орендар набув права та обов`язки орендаря за Договором оренди землі від 05 травня 2011 року №652060004000160.
28 грудня 2017 року між ОСОБА_4 та ПП «ЮТС-Агропродукт Плюс», т та ТОВ «ЮТС-Агропродукт» укладено Додаткову угоду №700670 від 28 грудня 2017 року до Договору оренди землі від 05 травня 2011 року №652060004000160.
15 лютого 2019 року між ОСОБА_4 та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» укладено додаткову угоду за №700670-2.
У подальшому, за додатковою угодою від 30 листопада 2021 року договір оренди викладено в новій редакції, якою визначено строк його дії до 31 грудня 2033 року, нормативну грошову оцінку земельної ділянки 238 058,74 грн, розмір орендної плати 6,63% від нормативної грошової оцінки, що становить 15 783,29 грн за повний рік оренди, та порядок її внесення - до 31 грудня кожного року.
Також представник позивача вказав, що з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27 травня 2025 року вбачається реєстрація права оренди на зазначені земельні ділянки за Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА – ПЛЮС» на підставі договору купівлі-продажу права оренди, укладеного 17 квітня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС – АГРОПРОДУКТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА – ПЛЮС». 
Представник позивача зазначив, що орендар належним чином здійснював виплату орендної плати до 31 грудня 2021 року, однак починаючи з 2022 року припинив сплачувати позивачу орендну плату за користування орендованими земельними ділянками. 
Пославшись на наведені обставини, норми статей 617, 651, 629, 526 ЦК України, п. «д» ст. 141, статей 24,21,22, 25 Закону України «Про оренду землі» , зазначив, що відповідач не виконував окреслені приписи Договорів оренди землі, сплата орендної плати не здійснювалась три роки поспіль, тобто є систематичною, хоча Договори оренди не припинено та не розірвано станом на дату подання позову.
Окремо представник позивача послався на пункт «д» частини першої статті 141 Земельного кодексу України, згідно з яким підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати, та зазначив, що під систематичністю у судовій практиці розуміється два та більше випадки несплати. У зв`язку з цим у позові наведено посилання на правові висновки Верховного Суду, згідно з якими неодноразова несплата орендної плати може бути підставою для розірвання договору оренди землі.
Крім того, представник позивача виклав аргументи щодо відсутності підстав для звільнення відповідачів від сплати орендної плати. Зокрема, зазначив положення частини шостої статті 762 Цивільного кодексу України про звільнення наймача від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане через обставини, за які він не відповідає, та навів висновки Верховного Суду і Великої Палати Верховного Суду про те, що застосування цієї норми можливе лише за умови доведення об`єктивної неможливості користування майном з незалежних від орендаря причин і що звільнення від плати є виключним заходом.
У позові зазначено, що Новорайська сільська військова адміністрація Бериславського району Херсонської області у відповіді від 24 квітня 2025 року повідомила, що земельні ділянки, зокрема і ті, які належать позивачу, не віднесені до забруднених або імовірно забруднених вибухонебезпечними предметами, а також що обстеження безпосередньо представниками адміністрації не проводилося.
Також у позові викладено інформацію з відповідей суміжних землекористувачів - Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЛАЙФ 2023» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Додола 2021», з яких, на думку позивача, вбачається можливість ведення господарської діяльності на відповідній території після деокупації, проведення за потреби обстеження ділянок на наявність вибухонебезпечних предметів та здійснення виплати орендної плати орендодавцям без допущення заборгованості. На цій підставі представник позивача стверджував, що у відповідачів відсутні об`єктивні перешкоди користуванню земельними ділянками за цільовим призначенням та виконанню обов`язку зі сплати орендної плати.
У позові також наведено доводи, що включення Новорайської територіальної громади до переліку територій, на яких велися бойові дії або які були тимчасово окуповані, саме по собі не означає неможливість виконання відповідачами договірних зобов`язань, оскільки воєнний стан не є автоматичною підставою для невиконання грошового зобов`язання. Представник позивача наголосив, що держава заохочує здійснення підприємницької діяльності, а суміжні підприємства фактично здійснюють обробіток земель та виплачують орендну плату.
Окремим блоком представник позивача обґрунтував належний спосіб захисту порушеного права, пославшись на статті 4, 5 Цивільного процесуального кодексу України та статтю 16 Цивільного кодексу України, зазначивши, що ефективним способом захисту у цьому спорі є припинення правовідношення шляхом розірвання договорів оренди землі та додаткових угод до них у судовому порядку, оскільки систематична несплата орендної плати свідчить про істотне порушення договорів та позбавляє позивача очікуваного результату.
Також у позові наведено доводи щодо підсудності спору, з посиланням на статті 19, 27, 30 Цивільного процесуального кодексу України, зокрема щодо виключної підсудності спорів, що виникають з приводу нерухомого майна, за місцезнаходженням такого майна, а отже справа підлягає розгляду Великоолександрівським районним судом Херсонської області.
На підставі викладеного представник позивача зазначив, що договори оренди землі підлягають достроковому розірванню в судовому порядку через систематичну несплату орендної плати протягом трьох років поспіль, наявність значної заборгованості, відсутність її погашення попри направлені вимоги, а також з огляду на необхідність ефективного захисту прав та інтересів позивача як власника земельних ділянок.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 17 лютого 2026 року позов задоволено. Суд ухвалив:
-Розірвати Договір оренди землі від 20 листопада 2009 року, який зареєстрований у Відділі Держкомзему у Бериславському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20 листопада 2009 року за № 4АА002118-040971500116, номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 42596939 від 14.10.2015 року, який було укладено між ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Бериславським РВ УМВС України в Херсонській області 28.07.2009 року) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (юридична адреса: Україна, 12402, Житомирська область, Житомирський район, село Оліївка, вулиця Звягельська, будинок, 19А; код ЄДРПОУ 41101589), право оренди за яким на підставі договору купівлі – продажу №1704/25-14 від 17 квітня 2025 року було відчужено ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» (юридична адреса: Україна, 37223, Полтавська область, Лохвицький район, село Гиряві Ісківці, вулиця Миру, будинок 12; код ЄДРПОУ 33251307) та предметом якого є оренда земельної ділянки кадастровий номер: 6520685200:04:063:0006, площею – 3,3800 га, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративно – територіальних межах Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області;
-Розірвати Договір оренди землі від 05 травня 2011 року, який зареєстрований у Відділі Держкомзему у Бериславському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05 травня 2011 року за № 652060004000160, номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30842585 від 26.10.2015 року, який було укладено між ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Бериславським РВ УМВС України в Херсонській області 28.07.2009 року) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (юридична адреса: Україна, 12402, Житомирська область, Житомирський район, село Оліївка, вулиця Звягельська, будинок, 19А; код ЄДРПОУ 41101589), право оренди за яким на підставі договору купівлі – продажу №1704/25-14 від 17 квітня 2025 року було відчужено ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПЕРЕМОГА- ПЛЮС» (юридична адреса: Україна, 37223, Полтавська область, Лохвицький район, село Гиряві Ісківці, вулиця Миру, будинок 12; код ЄДРПОУ 33251307) та предметом якого є оренда земельної ділянки кадастровий номер: 6520685200:04:022:0042, площею – 4,4100 га, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративно – територіальних межах Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області;
-стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» (код ЄДРПОУ 33251307,поштовий індекс 37223, Україна, Лохвицький р-н, Полтавська обл., село Гиряві Ісківці, вулиця Миру, будинок, 12) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
-Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (Україна, 74360, Херсонська обл., Бериславський р-н, селище Новорайськ, вул.Промислова, будинок 3, ЄДРПОУ 41101589) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі представник ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» вважаючи рішення суду першої інстанції необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Аргументи учасників справи
(1)Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено наступне:
-відповідач не заперечує факт несплати позивачу орендної плати, передбаченої умовами договору, але зазначає, що причиною такої несплати спочатку була неможливість використання вказаної переданої в оренду земельної ділянки, у зв`язку з її перебуванням в межах тимчасово окупованої території рф у 2022 року, а в подальшому через її забруднення (можливе забруднення вибухонебезпечними предметами);
- після ведення на території України воєнного стану Торговопромисловою палатою України на своємо офіційному сайті розміщено загальний офіційний лист, для всіх кого це стосується від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1, в якому засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), якими є військова агресія російської федерації проти України.
- перебування працівників на такій території та здійснення діяльності без проведення відповідного розмінування становить пряму загрозу для їх життя та здоров`я. Зазначено підтверджується численними випадками загибелі та поранення людей, знищення майна внаслідок підриву на мінах саме під час здійснення сільськогосподарської діяльності у полі на території Бериславського району Херсонської області;
-посилаючись на норми Податкового кодексу України, якими за період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї)), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих територіях російською федерацією, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 01 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вказав, що оскільки вся територія Новорайської міської територіальної громади Бериславського району Херсонської області віднесена до території бойових дій з 11.11.2022 року, а до цього перебувала під окупацією товариство має право у спірний період не сплачувати орендну плату за користування земельними ділянками;
- за даними Інтерактивної карти ДСНС, розміщеної на її офіційному сайті за посиланням Розмінування України (https://mine.dsns.gov.ua/ ), Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області, в межах якої знаходиться земля, належна позивачу, є місцем, де виявлені або ймовірно знаходяться вибухонебезпечні предмети;
- у ТОВ «ЮТС-Агропродукт» відсутня вина за невиконання обов`язку зі сплати орендної плати за 2023 та 2024 року, оскільки орендар не міг користуватися у цей час орендованим майном із незалежних від нього причин, а саме у зв`язку з тим, що після деокупації 11 листопада 2022 року територія на якій розташована спірна земельна ділянка є ймовірно забрудненою вибухонебезпечними предметами, тому орендар не провів посівну кампанію та кампанію щодо збору урожаю. Такі обставини з урахуванням положень частини 6 статті 762 ЦК України є підставою для звільнення відповідача від обов`язку зі сплати орендної плати позивачу, а також виключає застосування до нього наслідків несплати орендної плати у вигляді розірвання договору оренди земельної ділянки;
-судом першої інстанції порушено норми процесуального права, а саме при ухваленні судового рішення, суд першої інстанції надав більшу перевагу доказам позивача, залишивши поза увагою пояснення, доводи якою сторона відповідача обгрунтовувала свою позицію. Крім цього, апелянтом зазначено про порушення норм процесуального закону при вирішенні клопотання про відвід судді;
- в обґрунтування доводів апеляційної скарги товариство вказало на необхідність врахування постанови Верховного суду №650/3776/24 при вирішення даного питання.
Позиція інших учасників справи.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
2. Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
У частині першій статті 15 та частині першій статті 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Судом першої інстанції встановлено наступне. 
Позивачу на праві приватної власності належать земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані в адміністративно-територіальних межах Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області, а саме: земельна ділянка з кадастровим номером 6520685200:04:063:0006, площею 3,38 га. та земельна ділянка з кадастровим номером 6520685200:04:022:0042, площею 4,41 га, 
Земельна ділянка з кадастровим номером 6520685200:04:063:0006 передана в оренду на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного 20 листопада 2009 року між ОСОБА_2 (спадкодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Югтранзитсервіс-Агропродукт», за умовами якого орендодавець передав орендарю у строкове платне користування земельну ділянку площею 3,3800 га. Зазначений договір зареєстрований у Відділі Держкомзему у Бериславському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20 листопада 2009 року за № 4АА002118-040971500116, а у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про інше речове право № 42596939 від 14.10.2015 року.
07 вересня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Югтранзитсервіс- Агропродукт» та Приватним підприємством «ЮТС-Агропродукт Плюс» укладено договори про заміну сторони у договорі оренди, за умовами яких з 07 вересня 2015 року новий орендар набув прав та обов`язків орендаря за відповідним договором оренди.
30 липня 2017 року укладено додаткову угоду № 700370 до договору оренди від 20 листопада 2009 року за № 4АА002118-040971500116, відповідно до якої орендар передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» прийняло на себе права та обов`язки орендаря за договором оренди. 
09 грудня 2021 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС- АГРОПРОДУКТ» укладено додаткову угоду № 700370-7 до договору оренди землі від 20 листопада 2009 року, якою договір викладено у новій редакції. Сторонами погоджено строк дії договору до 31 грудня 2030 року (пункт 3.1 договору), нормативну грошову оцінку земельної ділянки 238 058,74 грн (пункт 2.3 договору), а також розмір та форму орендної плати: орендна плата становить 6,63% від нормативної грошової оцінки, що складає 15 783,29 грн за повний рік оренди, та сплачується у грошовій формі. Орендна плата вноситься орендарем у строк до 31 грудня кожного року, при цьому за перший рік оренди вона розраховується та сплачується за період від дня укладення договору до 31 грудня року укладення договору, а орендар має право виплачувати орендну плату частинами протягом строку, визначеного договором.
Земельна ділянка з кадастровим номером 6520685200:04:022:0042 передана в оренду на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного 05 травня 2011 року між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Югтранзитсервіс-Агропродукт», за умовами якого орендодавець передав орендарю у строкове платне користування земельну ділянку площею 4,4100 га. Зазначений договір зареєстрований у Відділі Держкомзему у Бериславському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05 травня 2011 року за №652060004000160, а у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про інше речове право № 30842585 від 26.10.2015 року.
04 вересня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Югтранзитсервіс- Агропродукт» та Приватним підприємством «ЮТС-Агропродукт Плюс» укладено договори про заміну сторони у договорі оренди, за умовами яких з 04 вересня 2015 року новий орендар набув прав та обов`язків орендаря за договором оренди від 05 травня 2011 року.
28 грудня 2017 року укладено додаткову угоду № 700670 до договору оренди від 05 травня 2011 року, відповідно до якої орендар передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТС- АГРОПРОДУКТ» прийняло на себе права та обов`язки орендаря за договором оренди. 
15 лютого 2019 року між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» укладено додаткову угоду № 700670-2. 30 листопада 2021 року між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» укладено додаткову угоду № 700670-7, якою договір оренди викладено у новій редакції. Сторонами погоджено строк дії договору до 31 грудня 2033 року (пункт 3.1 договору), нормативну грошову оцінку земельної ділянки 238 058,74 грн (пункт 2.3 договору), розмір та форму орендної плати: орендна плата становить 6,63% від нормативної грошової оцінки, що складає 15 783,29 грн за повний рік оренди, та сплачується у грошовій формі. Орендна плата вноситься орендарем у строк до 31 грудня кожного року з можливістю сплати частинами. 22 квітня 2025 року представником позивача направлено на адресу орендаря вимоги про сплату заборгованості з орендної плати № 22-04/2025-4 та № 22-04/2025-5, які отримано 25 квітня 2025 року.
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27 травня 2025 року вбачається реєстрація права оренди зазначених земельних ділянок за Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» на підставі договору купівлі-продажу права оренди від 17 квітня 2025 року, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ».(а.с.58-59).
Договори оренди землі, укладені щодо земельних ділянок з кадастровими номерами 6520685200:04:063:0006 та 6520685200:04:022:0042, станом на дату звернення до суду не припинені та не розірвані.
Також суд першої інстанції надав оцінку доказам позивача про ведення на території Бериславського району Херсонської області, зокрема в межах Бериславської, Новорайської, Великоолександрівської та Борозенської територіальних громад господарської діяльності інших суб`єктів господарювання – орендарів земельних ділянок, із залученням ними відповідних фахівців щодо проведення обстеження земельних ділянок на можливість безпечного використання.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач систематично не виконував обов`язок зі сплати орендної плати за 2023 та 2024 роки, що є істотним порушенням договорів відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі» та статті 651 ЦК України. Водночас у матеріалах справи відсутні докази, що несплата за вказаний період була спричинена форс-мажорними обставинами або іншими незалежними від відповідача причинами, які б унеможливлювали виконання його зобов`язань. При вирішенні даного спору суд також врахував, що відповідач ТОВ «ЮТС-Агропродукт», заперечуючи проти розірвання договорів оренди землі та одночасно наполягаючи на відсутності у нього обов`язку сплачувати орендну плату, не пропонує жодних шляхів врегулювання ситуації, не обґрунтовує можливості чи строків поновлення платежів, не подає будь-якого реалістичного плану подальшого користування спірними земельними ділянками. Така пасивна позиція не лише позбавляє позивача права на отримання доходу з належних йому об`єктів приватної власності, але й призводить до залишення земельних ділянок в стані господарської ізоляції на невизначений час, коли власник позбавлений реальної можливості як самостійно їх використовувати, так і передати в оренду іншому добросовісному користувачу. Такий стан речей є неприпустимим як з точки зору охорони прав орендодавця, так і з огляду на суспільно значущу потребу у стабільному сільськогосподарському виробництві в умовах воєнного стану, коли збереження та ефективне використання земельного фонду країни набуває особливої ваги для забезпечення продовольчої безпеки держави. Крім того, відповідно до засад земельного законодавства, земля як об`єкт особливого правового режиму повинна використовуватись раціонально та відповідно до її цільового призначення. Тривале утримання земельної ділянки у невизначеному правовому стані без її обробітку суперечить публічному інтересу та створює ризик поступової деградації ґрунтів, втрати їх родючості, засмічення бур`янами й зниження якісних характеристик, що унеможливлює ефективне сільськогосподарське використання у подальшому.
Щодо позовних вимог про розірвання договору оренди земельної ділянки.
Серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків законодавець у пункті 1 частини другої статті 11 ЦК України вирізняє, зокрема, договори.
За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).
У частині першій статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов.
Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (частина друга статті 792 ЦК України).
Правилами частини першої статті 2 Закону України «Про оренду землі» визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Отже, оренда землі є окремим випадком найму майна, загальні правила якого визначені приписами цивільного (приватного) права. Відповідно й законодавче регулювання підстав припинення права оренди землі складається з норм цивільного та земельного законодавства.
Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»).
Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди, зокрема, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, а приписи статей 24, 25 цього Закону визначають права та обов`язки орендодавця та орендаря, зокрема право орендодавця вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди і своєчасного внесення орендної плати, а також право орендаря самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.
Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку, а в разі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також орендної плати за водний об`єкт (абзац п`ятий частини першої статті 24 Закону України «Про оренду землі»).
Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт (частина друга статті 25 Закону України «Про оренду землі»).
Підстави припинення договору оренди землі - це законодавчо закріплені обставини, які передбачають припинення договірних відносин.
Відповідно до спеціальної норми частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Позивач посилався на пункт «д» частини першої статті 141 ЗК України, вважаючи, що є підстави для припинення права користування ТОВ «ЮТС-Агропродукт» спірними земельними ділянками на праві оренди, тобто розірвання договору оренди, через систематичну (більше двох років поспіль) несплату останнім орендної плати.
Згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Отже, для того щоб констатувати наявність підстав для припинення права користування земельними ділянками згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України, суд має встановити такі обставини, як «систематичність» та «несплату», зокрема, орендної плати.
Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. Натомість разове порушення такої умови договору не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Судова практика у розумінні поняття «систематичність» у подібних правовідносинах є усталеною (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, від 01 квітня 2020 року у справі № 277/1186/18-ц, від 29 липня 2020 року у справі № 277/526/18, від 20 серпня 2020 року у справі № 616/292/17, від 08 травня2024 року у справі № 629/2698/23; постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: від 24 листопада 2021 року у справі № 922/367/21, від 04 липня 2023 року у справі № 906/649/22, від 20 лютого 2024 року у справі № 917/586/23, від 02 квітня 2024 року у справі № 922/1165/23 та інші).
Щодо поняття «несплата», вжите у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України, то його потрібно розуміти саме як повну несплату орендної плати.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі № 918/391/23 (провадження № 12-19гс24) зазначено, що підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків), повна несплата орендної плати. Ця спеціальна правова норма у такому випадку є самостійною та достатньою, і звертатися до більш загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби, оскільки вона передбачає саме додаткову (до основної) підставу для розірвання договору оренди землі.
Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідач в апеляційній скарзі не заперечував факт не виконання своїх зобов`язань за договором оренди, а саме невиплату орендної плати за 2022, 2023, 2024 роки , посилаючись на відсутність обов`язку сплати орендної плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає і які, відповідно до частини шостої статті 762 ЦК України, звільняють його від сплати орендної плати за період, коли таке користування було неможливим.
Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 22.12.2022 року №309 Новорайська сільська територіальна громада Бериславського району, Херсонської області, на якій розташована спірна земельна ділянка у період з 09 квітня 2022 року по 11 листопада 2022 року перебувала під тимчасово окупацією рф, а з 11 листопада 2022 року Новорайська сільська територіальна громада Бериславського району, Херсонської області віднесена до території можливих бойових дій, що підтверджується наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376.
Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено можливість звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо сторона договору доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (форс-мажору).
Суд першої інстанції виходив з того, що обставини, встановлені під час розгляду даної справи, свідчать, що представник відповідача не довів факту наявності обставин, зокрема щодо наявності форс-мажорних обставин або неможливості використання земельної ділянки, у зв`язку з чим доводи відповідача не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами. Отже, зважаючи на систематичне невиконання відповідачем обов`язку щодо сплати орендної плати за 2023 та 2024 роки, за договорами оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які укладено між сторонами та діяли впродовж вказаного періоду часу, наявні підстави для задоволення позовних вимог. Щодо посилання представника позивача щодо виникнення заборгованості з орендної плати за користування вказаними земельними ділянками впродовж 2022 року, суд першої інстанції виснував, що вищенаведені обставини стосовно перебування спірних земельних ділянок на території, яка відповідно до Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, в період з 09 квітня 2022 року по 11 листопада 2022 року, свідчать про те, що орендар ТОВ «ЮТС-Агропродукт» не міг користуватися ними впродовж вказаного періоду із незалежних від нього причин і як наслідок, з урахуванням сезонного виду господарства, не міг провести посівну кампанію та кампанію щодо збору врожаю. Такі обставини свідчать про необхідність застосування в даному випадку положень частини шостої статті 762 ЦК України, відповідно до якої наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Разом з цим, суд зазначив, що відсутність вини орендаря щодо невиплати орендної плати за 2022 рік, тобто неумисне допущення ним порушення відповідних умов договору, хоча враховане при розгляді даної справи, проте не впливає на наявність підстав для задоволення вимоги про розірвання договорів оренди, адже в даному випадку невиплата орендної плати в повному обсязі за 2023 рік та 2024 рік утворює систематичність порушення строків сплати орендної плати, аналіз щодо чого судом був наведений.
Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Таких висновків дотримується Верховний Суд у постанові від 16.07.2019 у справі №917/1053/18 та у постанові від 09.11.2021 у справі №913/20/21, у постанові Верховного суду від 14 червня 2022 року в справі № 922/2394/21.
Згідно ст.762 Цивільного кодексу України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.
Наведена норма права визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає. Крім того, обставини, зазначені у нормі частини шостої статті 762Цивільного кодексу України, повністю не охоплюються поняттям форс-мажорних обставин, адже на відміну від останніх, ознаками яких є їх об`єктивна та абсолютна дія, а також не передбачуваність, перші можуть бути спричинені зокрема, й безпосередньо вольовою дією орендодавця, тобто обставини згідно з частиною шостою статті 762 Цивільного кодексу України можуть включати обставини непереборної сили та випадку ,втім необмежуються ними. Відсутність у частині шостій статті 762 ЦК України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством. Вказана позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №910/7495/16.
Оскільки відповідно до частини шостої статті 762 Цивільного кодексу України передбачено, що наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає тягар доказування неможливості використання майна несе саме орендар. Аналогічна правова позиція щодо застосування приписів частинишостоїстатті762 Цивільного кодексу України викладена у постановах Верховного Суду у справах №910/8651/22 від 28.06.2023, №911/1064/21 від 08.11.2023, №910/14244/20 від 12.04.2023, №910/13704/21 від 15.03.2023, №910/8040/20 від 08.07.2021.
У зв`язку з цим доводи апеляційної скарги щодо відсутності вини відповідача у невиконанні обов`язку щодо виплати орендної плати за 2022 рік за договорами оренди земельної ділянки є обґрунтованими.
Такого ж правового висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 25.06.2025 року у справі № 610/941/24, в якій погодився з тим, що у відповідача відсутня вина за невиконання обов`язку зі сплати орендної плати за 2022 рік, оскільки орендар не міг користуватися в цей час земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, не провів посівну компанію та компанію зі збору врожаю, що розташована на території Харківської області, яка у період з 28 лютого по 11 вересня 2022 року перебувала під тимчасовою окупацією російської федерації. Натомість, погодився з тим, що за 2023 рік орендна плата має бути виплачена.
Колегія суддів звертає увагу на постанову Верховного Суду від 21.01.2026 року у справі № 650/3776/24 про залишення без змін постанови суду апеляційної інстанції від 09 квітня 2025 року, якою було скасовано рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 30 січня 2025 року й ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати через звільнення відповідача від відповідальності за несплату орендної плати у 2022, 2023 роках внаслідок наявності обставин непереборної сили, які унеможливили виконання відповідачем зобов`язань за договором оренди. При цьому колегія суддів не встановила подібність правовідносин у цій справі та справі № 650/3776/24.
Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України установлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Разом з тим жодних належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження обставин які б свідчили про відсутність протягом 2023 -2024 років, за який відповідачем не вносилася орендна плата, можливості користуватися земельною ділянкою через військову агресію рф проти України, потенційну загрозу забруднення спірних земельних ділянок вибухонебезпечними предметами а також через знищення та розкрадання належного Товариству майна; наявності непереборної сили, та підстав для застосування вимог ст.726 ЦК України не надано.
Спірна земельна ділянка не знаходилась на території введення активних бойових дій у період з 2023 по 2024 року, що підтверджено Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року№ 376.
Наданий відповідачем витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 42022232090000075 від 12 квітня 2022 року за ч.1ст.438 КК України лише підтверджує факт попереднього виявлення органом досудового розслідування обставин щодо протиправного заволодіння 09 квітня 2022 року невстановленими особами у військовій формі з бази ТОВ "ЮТС-Агропродукт", яка розташована у с. Новорайск Бериславського району Херсонської області, автомобілем КАМАЗ держ. номер НОМЕР_3 та трьома дронами для проведення с/г робіт вартістю 1,5 млн. грн, а не підтверджує факт неможливості використання земельної ділянки. Посилання апелянта на факт проникнення військовими рф до ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» за адресою Херсонська область, Бериславський район, селище Новорайськ, вул. Промислова, 3, у зв`язку з чим представники підприємства позбавлені доступу до підприємства та належного майна підприємству, захоплення належних підприємству на праві власності 11 мультикоптерів DJL Argas (СЕ) також не свідчить про неможливість використання орендованої земельної ділянки, задіяння іншої сільгосптехніки для обробку землі.
Лист ТПП України від 28.02.2022 року, який наданий відповідачем є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного Договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин.
Той факт, що Торгово-промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини - військову агресію російської федерації проти України, сам по собі не є підставою для звільнення або зменшення відповідальності за невиконання/неналежне виконання договірних зобов`язань. Отже лист Торгово-промислової палати України не можна вважати сертифікатом у розумінні статті14-1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні.
Той факт, що Торгово-промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини - військову агресію російської федерації проти України, сам по собі не є підставою для звільнення або зменшення відповідальності за невиконання/неналежне виконання договірних зобов`язань. Отже лист Торгово-промислової палати України не можна вважати сертифікатом у розумінні статті14-1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні.
Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами (частина перша статті 617 ЦК, частина друга статті 218 Господарського кодексу України та стаття 14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні»).
Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.
Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (правовий висновок у постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі №912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.
Лист ТПП України від 28.02.2022 року, який наданий відповідачем є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного Договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин.
Посилання представника Товариства на розпорядження начальника Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 31.10.2023 № 163; розпорядження начальника Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 06 лютого 2024 року № 29; розпорядження начальника Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 11 лютого 2025 року № 58, якими надано пільги з нарахування та сплати орендної плати за землі комунальної власності, єдиного податку четвертої групи для юридичних осіб та мінімального податкового зобов`язання за період з 01 березня 2022 року по 31 березня 2024 року та з 01 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року відповідно, висновків суду першої інстанції щодо недоведеності наявності обставин, яка унеможливлювали сплату орендної плати за 2023, 2024 роки не спростовують. Вказані розпорядження видані лише щодо надання певних податкових пільг у зв`язку з потенційною загрозою забруднення земельних ділянок господарства вибухонебезпечними предметами, та не містять відомостей щодо визнання спірних земельних ділянок забрудненими вибухонебезпечними предметами, і не звільняють Товариство від обов`язку сплачувати орендну плату за орендовані земельні ділянки приватної власності.
Розпорядження голови Херсонської обласної ради від 01 березня 2023 року №24, яким ТОВ «ЮТС-АГРОПОДУКТ» визнано суб`єктом господарювання, що постраждало внаслідок обставин непереборної сили, не є підставою для звільнення від виконання зобов`язання орендаря за договором оренди.
Колегія суддів вважає за можливе звернути увагу, що доводи апеляційної скарги про потенційне забруднення земельної ділянки з посиланням про це на лист ГУ ДСНС України в Херсонській області від 11.06.2025 року, суперечать інформації викладеній у цьому листі, у якому зазначено лише про «ймовірність» потенційного забруднення та надані певні роз`яснення відповідачу на його запит ( б/н від 29.05.2025) про надання актів обстеження наведених у переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, або вказати на можливість чи не можливість їх використання. Слід зазначити, що у листі ГУ ДСНС України в Херсонській області зазначено і про встановлення того, що роботи з розмінування земельних ділянок проводились іншими фаховими відомствами з розмінування.
Посилання представника Товариства в апеляційній скарзі на норми Податкового Кодексу України, якими надано пільги зі сплати за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 1 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року - в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, висновків суду першої інстанції щодо недоведеності наявності обставин, яка унеможливлювали сплату орендної плати за 2023, 2024 роки не спростовують. Вказані норми не звільняють товариство від обов`язку сплачувати орендну плату за орендовані земельні ділянки приватної власності за період, який не охоплюється наведеною апелянтом нормою закону.
Що стосується посилання на дані Інтерактивної мапи територій, які потенційно можуть бути забруднені вибухонебезпечними предметами, не є доказом реальної неможливості обробітку конкретної земельної ділянки та не звільняють товариства від виконання зобов`язання за договором оренди.
Отже, матеріали справи не містять доказів на підтвердження забруднення спірної земельної ділянки вибухонебезпечними предметами, звернення відповідача в межах реалізації закону України « Про протимінну діяльність в Україні», на якій апелянт посилається, у тому рахунку до уповноважених органів щодо проведення процедури очищення території (земельної ділянки).
Наведене у сукупності свідчить, що відповідач після деокупації у період з 2023-2024 року не виявляв наміру використовувати земельну ділянку сільськогосподарського призначення, не сплачує орендну плату, проте і заперечує проти розірвання договору оренди, що не може не суперечити волі власника землі.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що спірний договір оренди землі за вимогою позивача може бути достроково розірвано з підстав неналежного виконання умов договору, а саме: систематичного (два і більше разів) невиконання обов`язків зі сплати орендної плати, що є істотним порушенням умов договору.
Доказ, який свідчить, що орендована земельна ділянка непридатна для її використання внаслідок забрудненими вибухонебезпечними предметами, віднесена, у встановленому законом порядку до категорії земель непридатних до використання, відповідачем не надано, а надані ним докази свідчать про надання товариству інших пільг внаслідок ймовірності потенційного забруднення, при цьому суд першої інстанції в достатній мірі проаналізував поведінку орендаря щодо спірної земельної ділянки та прийнятих на себе обов`язків за договором оренди, позицію іншого суб`єкта господарювання на аналогічних територіях. 
Таким чином, наведені доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та неприйнятними, такими, що зводяться до незгоди з оцінкою доказів, належну оцінку яким надав суд першої інстанції.
Щодо доводів апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального закону.
Доводи апеляційної скарги ТОВ «ЮТС-Агропродукт» про те, що при ухваленні рішення судом першої інстанції надано більшу перевагу доказам позивача, ніж запереченням відповідача, є необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції дослідив та оцінив наявні у справі докази всебічно, повно, об`єктивно, при цьому дотримався принципів змагальності та рівності сторін.
Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції порядку розгляду клопотання про відвід судді, а отже як підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 13 січня 2026 року заяву про відвід судді, яка була аргументована зверненням товариства зі скаргою до Вищої ради правосуддя в іншій справ (а.с.87-88), залишено без розгляду ( а.с.121-122).
Відповідно до п.1, 2 ч.3 статті 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: 1) справу розглянуто неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою;
Чинне процесуальне законодавство не надає визначення терміну «неповноважний склад суду», однак неповноважним склад суду можна вважати якщо: 1) справу розглянуто з порушенням правил підсудності; 2) справу розглянуто і вирішено суддею або за участі судді строк повноважень якого закінчився; 3) справу розглянуто і вирішено особою, яка не є суддею цього суду або за її участі; 4) справу передано на розгляд судді з порушенням встановленого порядку розподілу судових справ або з порушенням принципу незмінності складу суду; 5) справу розглянуто і вирішено суддею або за участі судді який брав участь у її вирішенні; 6) справу яку належить розглядати колегіально розглянуто і вирішено суддею одноособово.
Відповідний правовий висновок висловлено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у постановах від 28 грудня 2022 року у справі № 183/4809/19, від 11 жовтня 2023 року у справі №306/844/20, від 06 березня 2024 року у справі № 686/9073/22.
Як вбачається з матеріалів справи, заяви про відвід судді, були вирішені судом в порядку, визначеному ч.3 ст. 44 ЦПК України, за змістом якої подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
Таким чином, наведене не надає підстав для скасування рішення з зазначеної апелянтом підстави
Щодо суті апеляційної скарги
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права ( ст. 375 ЦПК України).
Враховуючи вищевикладене, підстави для задоволення апеляційної скарги, скасування судового рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог, відсутні.
Керуючись ст. ст.367,375, 382 ЦПК України, суд,
ухвалив:
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» - залишити без задоволення.
Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 17 лютого 2026 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 14 квітня 2026 року.
Головуючий І.В. Склярська
Судді: Л.П. Воронцова
В.В. Майданік