Справа № 646/1295/26 
№ провадження 2/646/2268/2026 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2026 року       м.Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі: головуючого – судді Демченко І.М., за участю секретаря Разєнкової Т.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Куп`янської міської військової аадміністрації Куп`янського району Харківської області, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Черняєвої Алла Олександрівна про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якої на підставі договору про надання правничої допомоги діє адвокат Трегуб Олександр Олександрович, звернулася до суду з позовною заявою про визнання за нею права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 .
Позовна заява обґрунтована тим, що після смерті чоловіка відкрилася спадщина, що складається, окрім іншого, із вищевказаного житлового будинку, який належав спадкодавцеві на підставі договору купівлі-продажу від 27.03.1990.
22.09.2025 постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Черняєвою А.О., що діє в порядку заміщення приватного нотаріуса Куп`янського районного нотаріального округу Харківської області Черняєва В.А., відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок, оскільки неможливо отримати інформацію про підтвердження факту державної реєстрації прав від КП «Куп`янське БТІ», яке повністю знищене внаслідок агресії рф. 
Ухвалою суду від 16.02.2026 справу прийнято до провадження суддею Демченко І.М. та призначено її до розгляду по суті в порядку загального позовного провадження. Цією ж ухвалою суду від приватного нотаріуса витребувано копію спадкової справи, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
19.02.2026 начальником Куп`янської міської військової адміністрації за вих № 3.5/786 від 18.02.2026 до суду подано заяву про розгляд справи без представника військової адміністрації за наявними в матеріалах справи документами згідно х вимогами чинного законодавства.
10.03.2026 від приватного нотаріуса Черняєвої А.О. за вих № 87/01-16 від 09.03.2026 до суду надійшла заява про розгляд справи ОСОБА_1 без її участі При прийнятті рішенні по суті позовних вимог покладається на розсуд суду.
19.03.2026 представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.
Ухвалою суду від 19.03.2026 підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті. 
06.04.2026 до суду надійшла копія спадкової справи № 246/2025.
Суд, з`ясувавши позицію учасників справи, дослідивши докази, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли у справі.
Фактичні обставини справи. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Харкові помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 10.03.2025 Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі приватним нотаріусом Куп`янського районного нотаріального округу Черняєвим В.А. 11.03.2025 зареєстровано спадкову справу № 246/2025, номер у спадковому реєстрі 73775025, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Заповіти та спадкові договори від імені ОСОБА_2 не посвідчувалися та не укладалися, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру за № 80404178 від 11.03.2025.
Довідкою Центру надання адміністративних послуг Куп`янської міської ради Харківської області за вих № 264 від 13.03.2025 підтверджено, що на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 був зареєстрований разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_1 . 
Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його дружина ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , подавши заяву приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Харківської області Черняєвій А.О., яка зареєстрована 11.03.2025 в Книзі обліку та реєстрації спадкових справ № 276.
Окрім позивачки, спадкоємцем за законом згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України є син померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який від належної йому частки в спадщині, що залишилась після смерті ОСОБА_2 , відмовився на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується відповідною заявою, зареєстрованою 16.06.2025 в Книзі нотаріусу за № 392.
На підставі копії договору купівлі-продажу від 27.03.1990, посвідченого державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Черняєвою А.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 767, встановлено, що ОСОБА_2 придбав житловий будинок АДРЕСА_1 . 
У відповідності до вимог ст. 227 ЦК України, в редакції чинній на день вчинення правочину, договір підлягав реєстрації за місцезнаходженням будинку у Куп`янському бюро технічної інвентаризації.
Право власності на вищевказаний житловий будинок в цілому 17.05.1990 зареєстровано у Куп`янському міжміському бюро технічної інвентаризації в книзі № 7, номер запису 1365.
Після його смерті залишилась спадщина, яка складається із частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Мотиви , з яких виходить суд при вирішення справи, та застосовані норми права.
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За положеннями статті 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) , до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 
Частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 
Будь-яких відомостей щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 іншими особами, окрім його дружини, у ході судового розгляду не встановлено. Син спадкодавця від прийняття спадщини відмовився на користь позивачки. 
З матеріалів спадкової справи встановлено, що позивач отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_3 ; на 2/3 частки у праві власності на земельну ділянку площею 0,1000 га за цієї ж адресою; на земельну ділянку площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 .
У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 відмовлено, оскільки за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на вищевказане домоволодіння не зареєстровано.
Частина четверта статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» містить припис стосовно того, що будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом.
Частиною третьою статті 3 Закону передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 
1. реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;
2. на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
До 2013 року реєстрація права власності на житлові будинки, квартири проводилася Бюро технічної інвентаризації, із видачею про це документів (Витягів) або проставленням відповідних штампів (відміток) на самому документі. Така реєстрація проводилася БТІ в Реєстрі прав власності на нерухоме майно (в якому реєструвалися виключно квартири, будинки, приміщення). 
На даний час КП «Куп`янське БТІ» не здійснює господарську діяльність, його будівля повністю зруйнована, база даних та архівні справи знищені внаслідок збройної агресії рф.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17 дійшла висновку, що особа, яка до 01 січня 2013 року придбала нерухоме майно за договором купівлі-продажу, дарування тощо, державну реєстрацію якого було належним чином здійснено, стала власником такого нерухомого майна з моменту державної реєстрації відповідного договору незалежно від того, чи здійснила ця особа в подальшому державну реєстрацію свого права власності.
З наявного в матеріалах справи договору купівлі-продажу квартири, речове право на яке зареєстровано Куп`янським БТІ, судом встановлено реєстраційний напис вчинений БТІ, який у свою чергу, є підтвердженням реєстрації відповідного речового права, що виникло до 01.01.2013.
Таким чином, у випадку позивача документ – договір купівлі-продажу від 27.03.1990, що посвідчує набуття такого права спадкодавцем та позначка на ньому, яка свідчить про проведення державної реєстрації до 01.01.2013, збережений в оригіналі, що підтверджує факт набуття права власності з фактом його державної реєстрації ОСОБА_2 .
Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
За положеннями ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з вимогами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 
На підставі технічного паспорту КП Куп`янське БТІ на житловий будинок АДРЕСА_1 , встановлено технічні характеристики будинку та його площі.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі. 
Керуючись ст. ст. 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, 1261 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов  ОСОБА_1 до Куп`янської міської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Черняєвої Алла Олександрівна про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який має загальну площу 42,2 кв.м, житлову площу 16,2 кв.м та складається із житлового будинку літ. «А», льоху літ. «В», двох сараїв літ. «Г» та літ. «Д», вбиральні літ. «Е», огорожі літ «І». 
Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня його складення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 17.04.2026.

Головуючий          І.М.Демченко