РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 293/16/25
Провадження № 2/293/25/2026
26 березня 2026 року	селище Черняхів	

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді     Проценко Л.Й.,
за участі секретаря судового засідання  Ничипорук Н.А, 
прокурора Лозовика А.,
представника відповідача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхів цивільну справу за позовом заступника керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області до ОСОБА_2  про розірвання договору оренди та зобов`язання повернути земельну ділянку
ВСТАНОВИВ:
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
Заступник керівника Житомирської окружної прокуратури звернувся до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовом в інтересах держави в особі Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди та зобов`язання повернути земельну ділянку.
За змістом позову просить суд:
- розірвати договір оренди землі від 11.03.2016, орендодавцем за яким виступає Оліївська сільська рада Житомирського району Житомирської області, а орендарем ОСОБА_2 , щодо права оренди земельних ділянок за кадастровими номерами 1825684400:15:000:0066 та 1825684400:15:000:0067;
- зобов`язати ОСОБА_2 повернути Оліївській сільській раді Житомирського району Житомирської області земельні ділянки за кадастровими номерами 1825684400:15:000:0066 та 1825684400:15:000:0067 у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержував її в оренду, в тому числі, шляхом демонтажу (знесення) нежитлових приміщень та споруд, що розміщенні на земельних ділянках.
Також просить стягнути з відповідача на користь Житомирської обласної прокуратури сплачений судовий збір.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Житомирською окружною прокуратурою в ході досудового розслідування кримінального провадження №42023062020000166 від 08.12.2023 встановлено порушення відповідачем вимог земельного законодавства та інтересів держави, що потребують вжиття заходів до їх захисту за наступних обставин.
Рішенням Зороківської сільської ради Черняхівського району від 15.05.2015 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі в оренду» ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі в оренду для сінокосіння та випасання худоби за рахунок земель запасу сільської ради, що знаходяться в межах села Вишпіль попередньою площею 7,65 га.
Рішенням Зороківської сільської ради від 09.02.2016 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у оренду» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з передачею в оренду ОСОБА_2 , площею 5,7522 га для сінокосіння та випасання худоби, кадастровий номер 1825684400:15:000:0051, що розташована в межах села Вишпіль Черняхівського району, Житомирської області.
Пунктом 2 рішення дану земельну ділянку передано в оренду ОСОБА_2 для сінокосіння та випасання худоби терміном на 25 років.
11.03.2016 між Зороківською сільською радою Черняхівського району та ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки комунальної власності площею 5,7522 га з кадастровим номером 1825684400:15:000:0051 для сінокосіння і випасання худоби, яка знаходиться за адресою: Житомирська обл., Черняхівський р., с.Вишпіль.
Також, до даного договору складено та підписано акт приймання-передачі об`єкта оренди де вказано, що зауваження до стану земельної ділянки відсутні.
06.04.2016 право комунальної власності на земельну ділянку та право оренди ОСОБА_2 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
У подальшому, рішенням Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 25.11.2020 №742 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером 1825684400:15:000:0051 (площею 5,7522) га на 2 земельні ділянки з кадастровими номерами 1825684400:15:000:0067 (площею 3,7522 га) та 1825684400:15:000:0067 (площею 2,0000 га).
Цим же рішенням внесено зміни в договір оренди земельної ділянки від 11.03.2016 в частині визначення об`єкту оренди – земельні ділянки з кадастровими номерами 1825684400:15:000:0066 (площею 3,7522 га) та 1825684400:15:000:0067 (площею 2,0000 га) для сінокосіння та випасання худоби.
Розпорядженням КМУ №711-р від 12.06.2020 «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Житомирської області» території сільської ради включено до складу Оліївської ОТГ Житомирського району Житомирської області.
В подальшому рішенням Оліївської сільської ради №488 від 24.12.2021 «Про внесення змін до договорів оренди землі» вирішено укласти додаткові угоди до існуючих договорів оренди земельних ділянок комунальної власності, що розташовані на території Оліївської сільської ради у зв`язку із зміною сторони договорів оренди землі, а саме, орендодавця, та інших умов договору за необхідності згідно з додатком № 1.
У додатку №1 до даного рішення серед орендодавців, в договори оренди яких вирішено внести зміни, зазначено ОСОБА_2 та відповідні земельні ділянки.
22.09.2022 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно закрито розділи щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1825684400:15:000:0051 на підсіві вказаного рішення Вільської сільської ради про поділ земельної ділянки.
Водночас, цього ж дня у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі листа Оліївської сільської ради та рішення Вільської сільської ради здійснено державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав, як об`єктів речових прав, земельних ділянок з кадастровими номерами 1825684400:15:000:0066 та 1825684400:15:000:0067 та права комунальної власності на них Оліївської сільської ради.
Також, щодо даних земельних ділянок в реєстрі зазначено інше речове право ОСОБА_2 - право оренди, що виникло підставі вказаного вище договору оренди земельної ділянки від 11.03.2016.
Відповідно до п. 1 та п. 2 договору оренди, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування на умовах оренди земельну ділянку площею 5,7522 на для сінокосіння та випасання худоби. 
В п.3 договору передбачено, що на земельній ділянці відсувні об`єкти нерухомого майна, а також інші об`єкти інфраструктури.
У пунктах 15-17 договору визначено, що земельна ділянка передається в оренду для сінокосіння та випасання худоби; цільове призначення земельної ділянки землі сільськогосподарського призначення; умови збереження стану об`єкта оренди: використання земельної ділянки за цільовим призначенням.
У пункті 28 Договору зазначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно договору.
В ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що зазначені землі всупереч умов договору та вимог законодавства використовуються відповідачем не за цільовим призначенням.
Зазначає, що відповідно до Акту обстеження земельних ділянок комунальної власності Оліївської сільської ради від 29.05.2023, комісією створеною на виконання розпорядження сільського голови №87-0/23 від 25.05.2023 проведено обстеження, в тому числі, земельних ділянок з кадастровими номерами 1825684400:15:000:0066 та 1825684400:15:000:0067.
Згідно акту, на даних землях, що перебувають в оренді ОСОБА_2 виявлено розташування наступних об`єктів: будівля охорони; туалет та майданчик для збору сміття; три альтанки; господарське приміщення;каналізаційні колодязі;проїзди з щебеново-піщаним покриттям та встановленими бордюрами.
Комісією за результатами обстеження встановлено, що землекористувачем порушені норми земельного та містобудівного законодавству, а саме використання земельної ділянки не за цільовим призначенням та самовільне будівництво.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 02.02.2024, проведеного на підставі ухвали слідчого судді в межах кримінального провадження №42023062020000166 від 08.124023, слідчим здійснено огляд земельних ділянок з кадастровими номерами 1825684400:15:000:0066 та 1825684400:15:000:0067 та встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером 1825684400:15:000:0066 наявні деревні насадження, а земельній ділянці кадастровий номер 1825684400:15:000:0067 знаходиться басейн з обладнаною дерев`яною поверхнею загальним розміром 5,55м на 3,05м. На відстані 10 м від межі земельної ділянки розташовано інший басейн. Також на даній земельні ділянці розташовано частину дерев`яного приміщення, біля якого на землі наявна викладена бруківка. По центру земельної ділянки розміщується інша дерев`яна споруда - туалет, що огороджений парканом.
В східній частині земельної ділянки наявні дерев`яні альтанки підхід до яких облаштований тротуарними доріжками.
В центральній частині земельної ділянки також наявні шлагбаум, дерев`яні приміщення з вимощенням бруківкою, три дерев`яні альтанки, дерев`яні прибудови, площадка вимощена бруківкою із шатром на металевому каркасі.
Даний огляд був проведений із залученням спеціаліста – техніка філії ДП «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою».
Також, на підставі ухвали слідчого судді, із залученням спеціалістів головного спеціаліста сектору земельних відносин відділу містобудування, архітектури та земельних відносин Оліївської сільської ради та техніка Житомирської філії ДП «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», 06.09.2024 проведено огляд місця події - земельних ділянок з кадастровими номерами 1825684400:15:000:0066 та 1825684400:15:000:0067 в межах кримінального провадження №42023062020000166 від 08.12.2023.
В ході огляду повторно підтверджено, що дані землі використовуються для розміщення басейну та вищезазначених споруд з облаштуванням вимощених підходів та під`їздів до них.
В ході проведених оглядів та обстеження не зафіксовано використання земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби. Водночас, відповідно до інформації Житомирської філії ДП «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» будь-яка інформація про наявність в ОСОБА_2 тварин - відсутня.
Протиправне використання таким чином земельних ділянок, на думку позивача, порушує інтереси держави щодо охорони земельних ресурсів, їх раціонального та ефективного використання, що утруднює належне виконання державою своїх соціально-економічних функцій.
На думку позивача, відповідач використовує орендовані землі не за цільовим призначенням, тобто замість їх використання для сінокосіння та випасання худоби, всупереч вимог законодавства використовує такі землі для розміщення та експлуатації басейнів, садово-паркових (альтанок) та інших споруд, призначених для відпочинку населення, об`єкт оренди використовується всупереч вимогам законодавства та умов договору, що є безумовною підставою для дострокового розірвання договору за рішенням суду з поверненням земельних ділянок у розпорядження орендодавця – Оліївської сільської ради у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він її одержав в оренду, в тому числі, шляхом демонтажу (знесення) нежитлових приміщень та споруд.
Прокурор, в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру» звернувся до суду з даним позовом в інтересах держави в особі Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області та з вказаних вище підстав просить задовольнити позов.
ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.01.2025 справу №293/16/25 передано судді Проценко Л.Й. для розгляду (а.с.65 т.1).
Ухвалою від 08.01.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання суд призначив на 11:00 год. 06.02.2025 (а.с.69 т.1).
06.02.2025 суд відклав підготовче судове засідання за клопотанням представника Оліївська сільська рада Житомирського району Житомирської області на 10.03.2025 (т.1а.с.80).
10.02.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача – адвоката Сірої А.В. до суду надійшов відзив. У відзиві, зокрема, зазначає, що пунктом 16 Договору оренди від 11.06.2016 чітко визначено, що цільовим призначення орендованої земельної ділянки є землі сільськогосподарського призначення іорендар зобов`язується використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням (п. 17), що фактично і здійснюється останнім. Стверджує, що відповідач з моменту укладення договору оренди землі і по сьогоднішній день використовує земельну ділянку за її цільовим призначенням як земельну ділянку сільськогосподарського призначення, а тому відсутні будь-які правові підстави для розірвання спірного договору оренди землі саме з підстав нецільового використання земельної ділянки.
Вказує, що в даному випадку, з проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 5,7522 га в оренду гр. ОСОБА_2 вбачається, що згідно кадастрової інформації, земельна ділянка щодо якої планується відведення має цільове використання та його вид - 01 (землі сільськогосподарського призначення).
Пунктом 1.2. земельно-кадастрової інформації визначено відомості про земельну ділянку, які запропоновані до змін: вид цільового використання та його код 01.08. - для сінокосіння та випасання худоби. Аналогічне визначено і довідкою 6 зем. від 12.10.2015.
Отже, код використання згідно з ОСОБА_3 - для сінокосіння та випасання худоби відноситься до виду використання, що входить в категорію земель сільськогосподарського призначення.
Все вищевказане свідчить про те, що цільове призначення земельної ділянки визначається за категоріями земель, що визначені у ст. 19 Земельного кодексу України.
Зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель не є зміною її цільового призначення, а отже, не потребує проходження процедур, які відповідно до земельного законодавства України застосовуються при зміні цільового призначення (розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, його затвердження тощо).
Єдина умова, яку встановлюють положення частини п`ятої статті 20 ЗК України при самостійному визначені виду використання земельної ділянки її власником/користувачем, є дотримання вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, та необхідність урахування містобудівної документації та документації із землеустрою.
Такий правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2022 року у справі N2826/1606/17 та від 09 червня 2022 року у справі №460/2596/20.
Зазначає, що станом на момент звернення позивача з даним позовом до суду, цільове призначення земельної ділянки відповідно до законодавчо встановлених категорій визначається на підставі документації із землеустрою, а порядок використання земельної ділянки в межах певної категорії визначається землекористувачем самостійно, проте з обов`язковим дотриманням містобудівної документації та документації із землеустрою.
Стверджує, що зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель не є зміною її цільового призначення, а отже не потребує проходження процедур, які відповідно до законодавства України застосовуються при зміні цільового призначення розробки проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, його затвердження тощо).
На думку представника відповідача, посилання позивача на те, що власники або землекористувачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення певного виду використання мають використовувати їх виключно в межах вимог, встановлених ст. 31, 33-37 ЗК України для такого виду використання (такий висновок наведено у постанові ВП ВС від 01.06.2021 у справі № 925/329/19) є безпідставним, оскільки такий висновок було зроблено на підставі ч. 5 ст. 20 ЗК України, в редакції чинній на 25.07.2021, проте, станом на момент звернення позивача з даним позовом до суду ст. 20 ЗК України має іншу редакцію, яка не передбачає вказаних обмежень.
Отже, зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель, на думку представника позивача, не є зміною її цільового призначення та, як наслідок, не потребує проходження процедур, які відповідно до земельного законодавства України застосовуються при зміні цільового призначення. Зміна використання земельної ділянки з виду «для сінокосіння та випасання худоби» на інші види використання в межах категорії - землі сільськогосподарського призначення, не призводить до зміни цільового призначення земельної ділянки та відбувається у межах однієї категорії земель.
Аналогічний правовий висновок викладено у Постанові В С від 08 травня 2024 року у справі № 527/643/20.
З урахуванням викладеного вважає, що прокурором при зверненні з вказаним позовом до суду не враховано функціональне призначення спірних земельних ділянок, оскільки 21.10.2016 Зороківською сільською радою було прийнято рішення «Про затвердження детального плану територій», яким було затверджено детальний план територій земельної ділянки 5,7522, розташований в межах села Вишпіль Зороківської сільської ради Черняхівського району Житомирської області для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення. Отже, відповідачем спірні земельні ділянки використовуються в межах категорії - землі сільськогосподарського призначення та з урахуванням функціонального призначення територій на підставі розробленого та затверджено детального плану територій. 
Також стверджує, що в цьому конкретному випадку існує втручання у право мирного користування земельною ділянкою орендарем, оскільки, розірвання договору у не буде сприяти цілям досягнення "справедливого балансу" між інтересами сторін, та, відповідно, не буде виправданим та пропорційним, позаяк збереження орендних правовідносин між сторонами, буде свідчити про більш раціональне використання органом місцевого самоврядування земельної ділянки, зокрема, як джерела доходу місцевого бюджету. Відповідно наразі "шкода", завдана розірванням договору оренди землі, може стати більшою за "шкоду", спричинену, на думку прокурора, інтересам територіальної громади. З вказаних підстав просить відмовити в позові (т. 1 а.с. 84-99). 
 
10.03.2025 ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, суд продовжив строк підготовчого судового засідання та наступне судове засідання призначив на 12 год. 00 хв. 08.04.2025 (т.1 а.с.128).
08.04.2025 за клопотанням представника відповідача суд відклав підготовче судове засідання на 10 год.30 хв. 08.05.2025 (т.1 а.с. 141-142).
09.04.2025 від представника прокуратури надійшли додаткові пояснення у справі, у яких звертає увагу суду, що відповідачем у відзиві констатовано і підтверджено, що на час укладення договору оренди землі від 11.03.2016 щодо ділянки площею 5,7522 га для сінокосіння та випасання худоби, кадастровий номер 1825684400:15:000:0051, на ній було відсутнє будь-яке нерухоме майно (п.3 договору). Крім того, умовами п. 15,16,17 договору оренди від 11.03.2016 передбачено, що земельна ділянка, надана у користування відповідачу виключно для використання у сільськогосподарських цілях, зокрема для випасання худоби.
Вказує, що згідно умов договору земельна ділянка передається в оренду для сінокосіння та випасання худоби; цільове призначення земельної ділянки землі сільськогосподарського призначення; умови збереження стану об`єкта оренди: використання земельної ділянки за цільовим призначенням.
На думку прокурора, доводи відзиву про правомірне зведення ОСОБА_2 на орендованій ним земельній ділянці нерухомого майна не ґрунтуються на вимогах законодавства.
Так, у відзиві відповідач зазначає, що 21.10.2016 Зороківською сільською радою прийняте рішення «Про затвердження детального плану територій», яким затверджено план території земельної ділянки площею 5,7522 га в межах с. Вишпіль для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення.
Вважає, що зазначене рішення не свідчить про зміну цільового призначення як земельної ділянки з кадастровим номером 1825684400:15:000:0051, так і ділянок з кадастровими номерами 1825684400:15:000:0066 та 1825684400:15:000:0067.
Крім того, наразі у зв`язку з формуванням меж територіальних громад, наведені земельні ділянки розташовані на території Оліївської громади Житомирського району, тому саме вказана громада уповноважена розробляти плани територій, що перебувають в її межах.
Також, у відзиві відповідач посилається на положення ст. 16 та 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо розробки детального плану планів територій, які, на думку відповідача, підтверджують правомірність забудови на земельних ділянках із кадастровими номерами 1825684400:15:000:0066 та 1825684400:15:000:0067.
Зазначає, що вказані положення законодавства застосовуються щодо об`єктів нерухомого майна та земельних ділянок в межах населених пунктів.
Водночас фактично земельні ділянки із кадастровими номерами 1825684400:15:000:0066 та 1825684400:15:000:0067 знаходяться за межами населених пунктів, що фактично підтверджується долученими до матеріалів позовної заяви протоколами огляду місця події від 02.02.2024 та від 06.09.2024.
Наголошує, що в ході проведених оглядів та обстеження не зафіксовано використання земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби.
Такожзазначає, що відповідачем не надано доказів спростування самочинності забудови на вищевказаних земельних ділянках, оскільки дозвільні документи з даного приводу (дозвіл на початок будівельних робіт, проектна документація об`єктів нерухомого майна, акти введення збудованих об`єктів в експлуатацію тощо) відсутні.
Висновки долученого до матеріалів позовної заяви Акту обстеження земельних ділянок комунальної власності Оліївської сільської ради від 29.05.2023 відповідачем не спростовані.
Зміни в договір оренди від 11.03.2016, які б дозволяли відповідачу здійснювати будівельні роботи або використовувати орендовану земельну ділянку за іншим цільовим призначенням не внесені.
Наведені обставини не спростовані відповідачем у відзиві, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог прокурора (т.1 а.с. 147-153).
04.05.2025 від представника відповідача – адвоката Сірої А.В. надійшли додаткові пояснення у справі. Зокрема вказує, що з прохальної частини позовної заяви позивача вбачається, що останній просить суд: «розірвати договір оренди землі від 11.03.2016, орендодавцем за яким виступає Оліївська сільська рада Житомирського району Житомирської області, а орендарем ОСОБА_2 , щодо права оренди земельних ділянок за кадастровими номерами 1825684400:15:000:0066 та 1825684400:15:000:0067».
Проте, з документів наданих до позовної заяви, зокрема самого договору оренди землі від 11.03.2016 вбачається, що він укладений щодо земельної ділянки площею 5,7522 га для сінокосіння та випасання худоби на території с. Вишпіль Зороківської сільської ради Черняхівського району Житомирської області з кадастровим номером 1825684400:15:000:0051.
Посилаючись на ч.1 ст. 651 Цивільного кодексу України та статтею 30 Закону України «Про оренду землі» зазначає, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, у письмовій формі, шляхом укладення додаткової угоди, якщо інше не встановлено договором або законом.
Оскільки сторони вільні в праві додавати до договору умови, які, на їхню думку, є істотними, у договорі оренди землі може бути передбачений детальний порядок внесення змін (підстави/обставини внесення змін, форма та строк надсилання пропозиції тощо). У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.
Вказує, що такі зміни до договору оренди набирають чинності з моменту їх державної реєстрації у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, а якщо договір змінюється у судовому порядку, то з дня набрання рішення суду про зміну договору законної сили, якщо в цьому рішенні не встановлено іншого строку, з подальшою державною реєстрацією.
На думку представника відповідача, позивачем не надано до матеріалів справи жодних доказів того, що до вищевказаного договору оренди землі від 11.03.2016 було внесено зміни в частині зміни предмету договору оренди землі від 11.03.2016 року, а саме замінено земельну ділянку з кадастровим номером 1825684400:15:000:0051 на земельні ділянки кадастровими номерами 1825684400:15:000:0066 та 1825684400:15:000:0067.
Посилання прокурора на те, що 22.09.2022 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно закрито розділи щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1825684400:15:000:0051 на підставі рішення Вільської сільської ради про поділ земельної ділянки та здійснено державну реєстрацію прав власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 1825684400:15:000:0066 та 1825684400:15:000:0067 за Оліївською сільською радою, не має наслідком автоматичного внесення змін до договору щодо якого заявлено вимогу про розірвання.
Отже, позивач просить розірвати договір оренди від 11.03.2016, предметом якого є право оренди земельних ділянок за кадастровими номерами 1825684400:15:000:0066 та 1825684400:15:000:0067, проте такого договору юридично не існує.
Також стверджує, що у своєму відзиві відповідач жодним чином не вказував на те, що на земельній ділянці, яка є предметом спору розміщено нерухоме майно.
Доводи сторони відповідача зводяться до того, що спірна земельна ділянка використовується в межах категорії - землі сільськогосподарського призначення та з урахуванням функціонального призначення територій на підставі розробленого та затверджено детального плану територій 
Зазначає також, що нормами ст. 23 Перехідних положень Земельного кодексу України визначено, що до внесення до Державного земельного кадастру відомостей про функціональні зони належність земельної ділянки до функціональної зони визначається відповідно, зокрема, до детального плану території.
Вищевикладене, на думку представника відповідача, свідчить про те, що станом на поточну дату цільовим призначенням земельних ділянок, що надані в оренду ОСОБА_2 - для сінокосіння та випасання худоби (землі сільськогосподарського призначення), а за функціональним призначенням вказані земельні ділянки відносяться до земель для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, що надає право використовувати вказані земельні ділянки у відповідність до функціонального призначення та містобудівної документації (т.1 а.с. 164-169).
08.05.2025 ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, суд задовольнив клопотання представника позивача та оголосив перерву до 14 год 00 хв 29.05.2025 (т.1 а.с.174).
12.05.2025 від представника прокуратури надійшла заява про забезпечення позову (т.1 а.с.180-185).
В період з 12.05.2025 по 16.05.2025 суддя не розглядала клопотання про забезпечення позову у зв`язку з увільненям її від виконання основної роботи по здійсненню судочинства на час навчання в Національній школі суддів України за місцем роботи (т.1 а.с.194).
19.05.2025 суд виніс ухвалу, якою відмовив в задоволенні клопотання прокурора про забезпечення позову (т.1 а.с. 195-197). Відповідно до постанови Житомирського апеляційного суду ухвалу Черняхівського районного суду Житомирської області від 19 травня 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення заяви Житомирської окружної прокуратури про забезпечення позову. Також зазначеним рішенням вжиті заходи забезпечення позову шляхом заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державним кадастровим реєстраторам в Державному земельному кадастрі, органам нотаріату, а також іншим особам та органам у разі виконання ними повноважень державного реєстратора, здійснювати будь-які реєстраційні дії стосовно земельних ділянок з кадастровими номерами 1825684400:15:000:0066 та 1825684400:15:000:0067.
29.05.2025 ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, суд задовольнив клопотання представника позивача та відклав судове засіданн на 01.07.2025 о 10 год (т.1 а.с. 209-210).
29.05.2025 до суду надійшло клопотання від представника позивача про долучення доказів (т.1 а.с. 214-218).
01.07.2025 через систему «Електронний суд» до Черняхівського районного суду Житомирської області надійшло клопотання від представника відповідача – адвоката Сірої А.В. про зупинення провадження у вказаній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №293/704/25 за позовом ОСОБА_2 до Оліївської сільської ради Житомирського району про визнання додаткової угоди укладеною (т.1 а.с. 224-226).
07.08.2025 через систему «Електронний суд» від представника Житомирської окружної прокуратури до суду надійшло заперечення на клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі (т.2 а.с.26-30).
07.08.2025 судом не здійснювався розгляд справи у зв`язку з перебуванням головуючої судді у нарадчій кімнаті по кримінальній справі (т.2 а.с.33). 
09.09.2025 суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, задовольнив клопотання представника відповідача та відклав підготовче судове засідання на 11 год 09.10.2025 (т.2 а.с. 42).
Суд ухвалою від 09.10.2025 відмовив в клопотанні представника відповідача – адвоката Сірої А.В. про зупинення провадження у справі за позовом заступника керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області до ОСОБА_2  про розірвання договору оренди до набрання законної сили судовим рішенням у справі 293/704/25 за позовом ОСОБА_2 до Оліївської сільської ради Житомирського району про визнання додаткової угоди укладеною.
09.10.2025 в підготовчому судовому засіданні прокурор просив закрити підготовче судове засідання та призначити справу до судового розгляду по суті.
Представник сільської ради в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи у відсутності представника Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити (т.2 а.с.20-21).
Представник відповідача – адвокат Сіра А.В. в підготовчому судовому засіданні не заперечувала щодо закриття підготовчого судовогое засідання та призначення справи до судового розгляду по суті.
09.10.2025 суд постановив ухвалу, якою закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 14:00 год. 13.11.2025 (т.2 а.с.58).
13.11.2025 суд за клопотанням представника відповідача відклав розгляд справи на 11:00 год. 11.12.2025 (т.2 а.с. 61-66).
11.12.2025 вказана справа не розглядалась у зв`язку з зайнятістю головуючої судді у кримінальному провадженні №293/729/25 (т.2 а.с.77).
15.01.2026 суд оголосив по справі перерву до 11:00 год. 19.02.2026 (т.2 а.с. 85-86).
19.02.2026 суд оголосив у справі перерву до 17.03.2026 та надав сторонам час для підготовки до судових дебатів. 
В судовому засіданні 17.03.2026 прокурор Лозовик А.В. позов підтримав, просив його задовольнити, з підстав викладених у позові, додаткових поясненнях. Вказав, що відповідач використовує взяті в оренду земельні ділянки не за цільовим призначенням, що є істотним порушення договору та відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України є підставою для розірвання договору оренди в судовому порядку.
Представник відповідача Сіра А.В. в судовому засіданні позов не визнала, з підстав, викладених у відзиві, додаткових поясненнях. Стверджувала, що прокурором не доведено нецільового використання земельної ділянки з кадастровим номером 1825684400:15:000:0051, яка є предметом договору. Разом з тим, зазначила, що матеріалами справи не підтверджено наявність двох спірних земельних ділянок з кадастровими номерами: 1825684400:15:000:0066 та 1825684400:15:000:0067, про що свідчать інформаційні довідки. Поряд з цим, вважає недопустимим доказом акт обстеження земельної ділянки, оскільки отриманий з порушенням процедури встановленої законом, оскільки матеріали кримінального провадження не можуть бути використані в цивільній справі.Таку позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 11.02.2026 (cправа № 910/7638/24). 
17.03.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, відклавши його проголошення на 26.03.2026 о 15 год 00 хв.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 
11.09.2015 розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 5,7522 га в оренду ОСОБА_2 для сінокосіння та випасання худоби із земель комунальної власності за адресою: с.Вишпіль, Черняхівського району Житомирської області (т.1. а.с.22-30).
15.05.2015 Рішенням Зороківської сільської ради від 15.05.2015 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі в оренду» - надано дозвіл ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі в оренду для сінокосіння та випасання худоби за рахунок земель запасу сільської ради, що знаходиться в межах с.Вишпіль, попередньою площею 7,65 га (т.1 а.с.24).
09.02.2016 рішенням Зороківської сільської ради Черняхівського району «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у оренду» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з передачею в оренду ОСОБА_2 , площею 5,7522 га для сінокосіння та випасання худоби, кадастровий номер 1825684400:15:000:0051, що розташована в межах села Вишпіль Черняхівського району, Житомирської області. Пунктом 2 рішення земельну ділянку площею 5,7522 га передано в оренду ОСОБА_2 для сінокосіння та випасання худоби (землі сільськогосподарського призначення), кадастровий номер 1825684400:15:000:0051, що розташована в межах села Вишпіль Черняхівського району Житомирської області терміном на 25 років та встановлено орендну плату в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік (т.1 а.с.11).
11.03.2016 між Зороківською сільською радою Черняхівського району та ОСОБА_2 підписано договір оренди землі, здіно якого орендодавець надає, а орендар приймав в строкове платне користування на умовах оренди земельну ділянку площею 5,7522 для сінокосіння та випасання худоби на території с.Вишпіль, Зороківської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, кадастровий номер – 1825684400:15:000:0051. 
Пунктом 3 Договору визначено, що на земельній ділянці відсутні об’єкти нерухомого майна, а також інші об`єкти інфраструктури. 
Згідно п.5 Договору вартість земельної ділянки з врахуванням коефіцієнту індексації становить 32183,68 грн. Згідно п. 8 Договору – договір укладено строком на 25 років. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3 (трьох) відсотків від вартсоті земельної ділянки, що становить 965,51 грн в рік (п.9 договору).
Відповідно до п.15-17 Договору земельна ділянка передається в оренду для сінокосіння та писасання худоби. Цільове призначення земельної ділянки землі сільськогосподарського призначеня. Умови збереження стану об`єкта оренди: використання земельної ділянки за цільовим призначенням.
Згідно п.28 договору орендодавець має право вимагати вівд орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно договору; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості грунтів, додержання державних стандартів, норм і правил, у тому числі місцевих правил забудови населених пунктів; своєчасного внесення орендної плати
П.21 договору визначено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві або власнику земельну ділянку у стані, не гіршому, порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду (т.1 а.с.12-13).
Додатковим до договору є кадастровий план земельної ділянки з кадастровим номером 1825684400:15:000:0051 від 11.03.2016 та акт примайння-передачі об`єкта оренди підписаний сторонами (т.1 а.с.14).
06.04.2016 право оренди ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером 1825684400:15:000:0051 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с.17-19).
Рішенням Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 25.11.2020 №742 «про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки та внесення змін в договір» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднанняземеьної ділянки – кадастровий номер 1825684400:15:000:0051 площею 5,7522 га земель запасу, що перебуває в комунальній власності сільської ради, на дві земельні ділянки: земельна ділянка № НОМЕР_1 - площею 2,0000 га кадастровий номер 1825684400:15:000:0067; земельна ділянка № НОМЕР_2 – площею 3,7522 га кадастровий номер 1825684400:15:000:0066. 
Також вирішено внести зміни до договору оренди від 11.03.2016, зареєстрованого 06.04.2016 за номером 14063677 в частині визначення об`єкту оренди – земельна ділянка площею 2,0000 га кадастровий номер 1825684400:15:000:0067; земельна ділянка площею 3,7522 га кадастровий номер 1825684400:15:000:0066 для сінокосіння та випасання худоби (т.1 а.с.15).
Рішенням Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 24.12.2021 «Про внесення змін до договорів оренди землі» вирішено затвердити витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, згідно додатку №1 та додатку №2. Укласти додаткові угоди до існуючих договорів оренди земельних ділянок комунальної власності, що розташовані на території Оліївської сільської ради у зв`язку із зміною сторони договорів оренди землі а саме орендодавця та інших умов договору за необхідності згідно додатку №1. Встановити розмір орендної плати за користування земельною ділянкою у відповідності до додатку №1 та додатку №2 ділянок комунальної власності. Згідно витягу зі списку юридичних та фізичних осіб, в договора оренди землі яких внесені зміни та встановлено розмір орендної плати за користування земельними ділянками під АДРЕСА_1 значиться ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), площа земельної ділянки 2,0000 га, цільове призначення А.01.08 для сінокосіння та випасання худоби, розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки згідно витягу Держгеокадастру у Житомирській області Відділу у Черняхівському районі від 09.06.2021 становить 5981,43 грн; розмір орендної плати – 717,77 грн, що у відсотках становить 12 %, кадастровий номер земельної ділянки 1825684400:15:000:0067 (т.1 а.с.16).
Право оренди ОСОБА_2 земельних ділянок з кадастровими номерами 1825684400:15:000:0066 площею 3,7522 га та 1825684400:15:000:0067 площею – 2 га підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т. 1 а.с. 19) та інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, дата державної реєстрації – 22.09.2022 (т.1 а.с.20, 21).
Згідно акту обстеження земельних ділянок комунальної власності Оліївської сільської ради від 29.05.2023 на земельних ділянках комунальної власності (землі сільськогосподарського призначення) Оліївської сільської ради кадастровий номер 1825684400:15:000:0066 площею 3,7522 га та кадастровий номер 1825684400:15:000:0067 площею 2,0000 га, що утворені шляхом поділу земельної ділянки кадастровий номер 1825684400:15:000:0051 площею 5,7522 га, яка перебувала в оренді ОСОБА_2 відповідно до договору оренди землі від 11.03.2016 для сінокосіння та випасання худоби виявлено розташування, наступних об`єктів:
1.Будівля охорони.
2,Туалет та майданчик для збору сміття.
3.Три альтанки.
4.Господарське приміщення.
5.Каналізаційні колодязі
6.Проїзди з щебенево-піщаним покриттям та встановленими бордюрами, 
По результатах перевірки, зокрема, встановлено, що вище зазначеним землекористувачем порушені норми земельного та містобудівного законодавства, а саме використання не за цільовим призначенням та самовільне будівництво (т.1 а.с.31).
Розпорядженням сільського голови Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 25.05.2023 №87-о/23 «Про створення комісії по обстеженню земельних ділянок комунальної власності» створено комісію по обстеженню земельних ділянок комунальної власності з кадастровими номерами 1825684400:15:000:0066 та 1825684400:15:000:0067 (т.1 а.с.32).
Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань свідчить про реєстрацію кримінального провадження №42023062020000166 від 08.12.2023 за ч.1 ст.254 КК України (користувачами земельної ділянки комунальної власності з цільовим призначенням для сінокосіння і випасання худоби кадастровий номер 1825684400:15:000:0067 на земельній ділянці та прилеглій території проведено будівельні роботи, що спричинило втрату родючості земель, виведення земель з сільськогосподарського обороту та порушення структури ґрунту) (а.с.33).
Протоколом огляду місця події від 02.02.2024, проведеного на підставі дозволу, наданого згідно ухвали Богунського районного суду м.Житомира від 12.01.2024, підтверджено розташування на земельній ділянці будівель та споруд (т.1. а.с.34-41).
На підставі ухвали слідчого судді, із залученням спеціалістів головного спеціаліста сектору земельних відносин відділу містобудування, архітектури та земельних відносин Оліївської сільської ради та техніка Житомирської фігїії ДП «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», 06.09.2024 проведено огляд місця події - земельних ділянок з кадастровими номерами 1825684400:15:000:0066 та 1825684400:15:000:0067 в межах кримінального провадження №42023062020000166 від 08.12.2023. В ході огляду повторно підтверджено, що дані землі використовуються для розміщення басейну та вищезазначених споруд з облаштуванням вимощених підходів та під`їздів до них (т.1 а.с. 42-52).
Згідно інформації Житомирської філії ДП «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» будь-яка інформація про наявність в ОСОБА_2 тварин – відсутня ( т.1 а.с 53).
Відповідно до розробленого в 2016 році Детального плану території земельної ділянки для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення в с. Вишпіль, Зороківської сільської ради, Черняхівського району, Житомирської області на замовлення відповідача на земельній ділянці, площею 5,7522 га запропоновано розмістити об`єкти рекреаційного призначення: контрольно- пропускний пункт, адмінбудівлю з пунктом прокату, камері сховища, медпункт, ресторан, бесідки, лазня, літні будиночки для відпочинку, автостоянку з місцями для наметів, автостоянку (т.1 а.с.105 -114). 
З метою затвердження детального плану територій земельної ділянки для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення в с. Вишпіль, Зороківської сільської ради, Черняхівського району, Житомирської області було проведено громадські слухання про затвердження детального плану територій, що підтверджується оголошенням у пресі та протоколом громадських слухань від 17.10.2016 (т.1 а.с.103-104) .
21.10.2016 Зороківською сільською радою було прийнято рішення «Про затвердження детального плану територій», яким було затверджено детальний план територій земельної ділянки 5,7522, розташований в межах села Вишпіль Зороківської сільської ради Черняхівського району Житомирської області для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (т.1 а.с.122).
IV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ,ОЦІНКА ДОКАЗІВ ТА МОТИВИ СУДУ
Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону, а у ст. 13 Конституції України, серед іншого, визначено, що земля та водні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого відповідні права здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у визначених межах.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
За змістом статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Згідно з частинами першою та другою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
У частині першій статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
У статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають не лише суб`єктивні права, але й обов`язки, які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися у разі: 1) розірвання договору за взаємною домовленістю сторін; 2) розірвання договору в судовому порядку; 3) відмови від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором і законом; 4) припинення зобов`язання на підставах, що визначені у главі 50 ЦК України; 5) недійсності договору (його нікчемності або визнання його недійсним за рішенням суду) .
Положення статті 525 ЦК України встановлює загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.
У частині другій статі 651 ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Згідно частин другої та третьої статті 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюються або припиняються з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.
Також примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням (пункт «а» частини першої статті 143 ЗК України).
Однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є її використання не за цільовим призначенням (пункт «ґ» частини першої статті 141 ЗК України).
Цільове призначення земельної ділянки - це допустимі напрями використання земельної ділянки відповідно до встановлених законом вимог щодо використання земель відповідної категорії та визначеного виду цільового призначення (стаття 1 Закону України «Про землеустрій»).
Склад земель регулює ст. 18 ЗК України, а її категорії визначає ст. 19 цього Кодексу. Так, відповідно до вказаних норм до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі сільськогосподарського призначення, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим. Землі України за основним цільовим призначенням поділяються, у тому числі, на землі сільськогосподарського призначення.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо планування використання земель» від 17 червня 2020 року № 711-IX, зокрема, статтю 19 ЗК України доповнено частиною третьою такого змісту: земельна ділянка, яка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель, відноситься в порядку, визначеному цим Кодексом, до певного виду цільового призначення, що характеризує конкретний напрям її використання та її правовий режим.
Земельна ділянка, яка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель, відноситься в порядку, визначеному цим Кодексом, до певного виду цільового призначення, що характеризує конкретний напрям її використання та її правовий режим.
Частина перша статті 20 ЗК України встановлює, що при встановленні цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель та виду цільового призначення. При зміні цільового призначення земельних ділянок здійснюється зміна категорії земель та/або виду цільового призначення.
За змістом частини п`ятої статті 20 ЗК України (в редакції, яка діє на час виникнення спірних правовідносин) класифікатор видів цільового призначення земельних ділянок, видів функціонального призначення територій та співвідношення між ними, а також правила його застосування з визначенням категорій земель та видів цільового призначення земельних ділянок, які можуть встановлюватися в межах відповідної функціональної зони, затверджуються Кабінетом Міністрів України. Зазначені класифікатор та правила використовуються для ведення Державного земельного кадастру і містобудівного кадастру.
Віднесення земельних ділянок до певних категорії та виду цільового призначення земельних ділянок має відповідати класифікатору та правилам, зазначеним в абзаці першому цієї частини. 
Варто відмітити, що Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (з наступними змінами та доповненнями, надалі – Порядок №1051), затверджено категорії земель, класифікатор видів функціонального призначення територій та їх співвідношення з видами цільового призначення земельних ділянок.
Так, Додатком 58 Порядку №1051 затверджено Класифікатор видів цільового призначення земельних ділянок, видів функціонального призначення територій та співвідношення між ними, а також правила їх застосування.
Відповідно до цього Додатку об`єктами класифікації у Класифікаторі є земельні ділянки з певним видом їх цільового призначення в межах відповідних категорій земель та функціональних зон територій.
Вид цільового призначення земельної ділянки - визначений відповідно до встановлених законом вимог конкретний напрям використання земельної ділянки та її правовий режим в межах відповідної категорії земель та функціонального призначення територій.
Терміни “функціональна зона території”, “функціональне призначення територій” вживаються у значеннях, наведених у Законі України “Про регулювання містобудівної діяльності”.
Функціональна зона території - визначена комплексним планом просторового розвитку території територіальної громади, генеральним планом населеного пункту, планом зонування території частина території територіальної громади, щодо якої визначений певний набір дозволених (переважних (основних) та супутніх) видів цільового призначення земельних ділянок та відповідно до законодавства встановлені обмеження у використанні земель у сфері забудови (п. 17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Одиницею класифікації є вид цільового призначення земельної ділянки. Земельній ділянці визначається один вид цільового призначення.
Під час встановлення цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель та виду цільового призначення в межах відповідних функціональних зон територій.
Встановленим вид цільового призначення земельної ділянки вважається з моменту прийняття відповідного рішення органом державної влади, органом місцевого самоврядування, власником земельної ділянки в межах повноважень, визначених законодавством, та внесення відповідних відомостей про її цільове призначення до Державного земельного кадастру.
Види функціонального призначення територій та їх співвідношення з видами цільового призначення земельних ділянок визначені згідно з додатком 60 до Порядку № 1051.
Так, відповідно до додатку 60 Порядку №1051, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 31 грудня 2024 р. № 1557) функціональному призначенню сільськогосподарської території для сінокосіння та випасання худоби (код 30104.0) відповідає вид цільового призначення - землі сільськогосподарського призначення, тоді як функціональному призначенню рекреаційно-туристичні території (код 40100.0) відповідає виду цільового призначення - земельні ділянки громадської забудови для розміщення та експлуатації закладів з обслуговування відвідувачів об`єктів рекреаційного призначення (03.17).
Окрім того, відповідно до пунктів 1.2, 1.4 Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548 (діючим на момент дії договору оренди, втратив чинність 22.03.2023 на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України №586 від 22.03.2023), код та цільове призначення земель застосовуються для забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у державному земельному кадастрі. 
Вказана Класифікація також визначала поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризувались власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів. 
Згідно вказаного класифікатора землі для сінокосіння та випасання худоби (код використання з КВЦПЗ А 01.08) відносились і до цього часу відносяться до одного виду використання, що входить в категорію земель сільськогосподарського призначення. 
Разом з тим, землі для розміщення та експлуатації закладів з обслуговування відвідувачів об`єктів рекреаційного призначення (код використання з КВЦПЗ В 03.17) відносились та наразі відносяться до земель громадської забудови (землі, які використовуються для розміщення громадських будівель і споруд (готелів, офісних будівель, торговельних будівель, для публічних виступів, для музеїв та бібліотек, для навчальних та дослідних закладів, для лікарень та оздоровчих закладів), інших об`єктів загального користування).
З наведених норм права вбачається, що за цільовим призначенням землі України поділяються на категорії. Однією з таких категорій є землі сільськогосподарського призначення. Отже, зазначені норми права розрізняють категорії земель за їх цільовим призначенням та види використання земельної ділянки в межах кожної категорії земель. Зміна цільового призначення земельних ділянок сільськогосподарського призначення на іншу категорію цільового призначення здійснюється за погодженими проектами землеустрою щодо їх відведення. При цьому такої процедури для зміни виду використання земельної ділянки без зміни її категорії цільового призначення (землі сільськогосподарського призначення) чинним законодавством не передбачено (пункт 37 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 червня 2021 у справі № 925/929/19).
Разом з тим, визначення земель сільськогосподарського призначення та порядок їх використання урегульовано статтею 22 ЗК України, за змістом якої землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей (частина 1); до земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі під об`єктами виробництва біометану, які є складовими комплексів з виробництва, переробки та зберігання сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо) (частина 2).
За змістом статті 34 ЗК України громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища.
Частиною 3 ст. 152 ЗК України визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.
Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (частина друга статті 792 ЦК України).
Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».
Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (статті 1, 13 Закону України «Про оренду землі»).
За ст. 31 Закону України "Про оренду землі", якою регулюється припинення договору оренди землі, договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.
При цьому, положення ч. 1 ст. 34 Закону України "Про оренду землі" імперативно передбачають, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором (постанова Верховного Суду від 20.12.2022 у справі № 914/1688/21).
Згідно з частиною першою статті 32 зазначеного Закону  на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Орендодавець має право, зокрема вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди (частина перша статті 24 Закону України «Про оренду землі»).
Поняття «використання земельної ділянки не за цільовим призначенням» стосується тих випадків, коли на ділянці із певним цільовим призначенням проводиться діяльність, яка виходить за межі цільового призначення та передбачає фактичне використання такої ділянки. Обставини використання орендарем земельної ділянки оцінює суд. Дострокове розірвання договору оренди можливе, зокрема, на вимогу однієї зі сторін договору за рішенням суду у випадках, передбачених законом або договором. Окремою підставою для примусового припинення права користування земельною ділянкою на умовах оренди є використання орендарем цієї ділянки не за цільовим призначенням (постанови Верховного Суду від 04 лютого 2025 року у справі № 916/3679/23, від 15 квітня 2025 року у справі № 917/839/22).
Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За приписами п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема припинення правовідношення.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, що мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно із ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (частина перша статті 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених цим Кодексу.
Щодо доводів представника відповідача на недопустимість доказу - акту обстеження земельної ділянки, судом зазначається наступне.
Відповідно до вимог ст. 86 ЦПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Посилаючись на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.02.2026 (cправа № 910/7638/24) представник позивача просить визнати недопустимим доказом акт обстеження земельної ділянки, з тих підстав, що він отриманий з порушенням процедури встановленої законом (в рамках кримінального провадження), а тому не може бути використаний в цивільній справі. 
Проте, проаналізувавши зміст вказаної постанови суд дійшов висновку, що посилання представника відповідача на постанову ВС від 11.02.2026 у справі № 910/7638/24 є безпідставними, оскільки правовідносини у цій справі не є подібними.
Разом з тим, всупереч доводів представника відповідача, судом зазначається, що земельне законодавство не передбачає, що докази використання земельної ділянки не за цільовим призначенням можуть бути отримані виключно в межах здійснення державного нагляду (контролю) уповноваженими органами, зокрема державними інспекторами з контролю за використанням та охороною земель. Факт нецільового використання земельної ділянки може встановлюватися на підставі будь-яких належних і допустимих доказів.
Так, актом обстеження земельних ділянок комунальної власності Оліївської сільської ради від 29.05.2023, що перебувають в оренді ОСОБА_2 виявлено розташування наступних об`єктів: будівля охорони; туалет та майданчик для збору сміття; три альтанки; господарське приміщення; каналізаційні колодязі;проїзди з щебеново-піщаним покриттям та встановленими бордюрами.
Комісією за результатами обстеження встановлено, що землекористувачем порушені норми земельного та містобудівного законодавству, а саме використання земельної ділянки не за цільовим призначенням та самовільне будівництво.
Відповідно до протоколів огляду місця події від 02.02.2024 та 06.09.2024, проведено огляд місця події - земельних ділянок з кадастровими номерами 1825684400:15:000:0066 та 1825684400:15:000:0067 в межах кримінального провадження №42023062020000166 від 08.12.2023, в ході яких підтверджено, що дані землі використовуються для розміщення басейну та вищезазначених споруд з облаштуванням вимощених підходів та під`їздів до них.
В ході проведених оглядів та обстеження не зафіксовано використання земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби. Водночас, відповідно до інформації Житомирської філії ДП «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» будь-яка інформація про наявність в ОСОБА_2 тварин - відсутня.
Суд визнає зазначені докази належними та допустимими.
Разом з тим, посилання представника відповідача, що єдиною умова, яку встановлюють положення частини п`ятої статті 20 ЗК України при самостійному визначені виду використання земельної ділянки її власником/користувачем, є дотримання вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, та необхідність урахування містобудівної документації та документації із землеустрою, суд вважає безпідставними, оскільки виготовлення Детального плану території земельної ділянки для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення в с. Вишпіль Зороківської сільської ради, Черняхівського району Житомирської області у 2016 році на замовлення ОСОБА_2 не відповідає нормам діючого законодавства.
Окрім того, аналіз норм законодавства не підтверджує доводів представника відповідача, що надані в оренду ОСОБА_2 землі за цільовим призначенням - для сінокосіння та випасання худоби (землі сільськогосподарського призначення), за функціональним призначенням відносяться до земель для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, що надає право використовувати вказані земельні ділянки у відповідність до функціонального призначення та містобудівної документації.
Аналізуючи норми ст. 24, 25 Закону «Про оренду землі» орендар зобов`язаний використовувати ділянку за цільовим призначенням, а порушення цього пункту є підставою для дострокового розірвання договору в судовому порядку.
У постановах Верховного Суду від 28 січня 2019 року у справі № 473/4413/17, від 12 грудня 2019 року у справі № 904/1054/19, від 22 січня 2020 року у справі № 468/1498/17-ц зазначено, що «Системний аналіз положень вищевказаних норм дозволяє дійти висновку, що земельні ділянки, віднесені до однієї і тієї ж категорії, можуть використовуватися за різними видами цільового призначення, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності тощо, та визначені у Класифікації видів цільового призначення земель. Проте, за приписами частини п`ятої статті 20, статті 34 ЗК України земельна ділянка для сінокосіння і випасання худоби може використовуватися лише у межах цього виду використання, отже, за умови передачі в оренду земельної ділянки, що за видом використання належить до сінокосіння і випасання худоби, орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку виключно для сінокосіння і випасання худоби, тобто в межах виду користування». Підстав для відступлення від вказаних висновків Верховний Суд не вбачає.
Також у постанові від 30 липня 2024 року у справі № 917/14/22 Верховний Суд вказав, що «Суди попередніх інстанцій обмежившись посиланням на недоведеність прокурором обставин використання відповідачем спірних земельних ділянок з порушенням їх цільового призначення та наголосивши при цьому на тому, що спірні земельні ділянки відносяться до категорії земель сільськогосподарського призначення із визначеним видом цільового призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, не надали належної правової оцінки умовам договорів № 1007 та № 1008 (пункти 2 вказаних договорів) та додаткових угод до них, у тому числі, щодо визначного виду використання спірних земельних ділянок, помилково ототожнивши вид цільового призначення із певним видом використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, визначених у статтях 31, 33- 37 ЗК України, з урахуванням поданих сторонами доказів на підтвердження обставин та їх заперечення. Отже, пославшись на те, що доводи прокурора є безпідставними, суди попередніх інстанцій не звернули увагу на положення частини п`ятої статті 20, статей 31, 33- 37 ЗК України, у відповідній редакції та не врахували правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 червня 2021 року у справі № 925/929/19».
Поряд з цим, судом зазначається, що доводи представника відповідача про те, що спірна земельна ділянка використовується в межах категорії - землі сільськогосподарського призначення та з урахуванням функціонального призначення територій на підставі розробленого та затверджено детального плану територій, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та не спростовують раніше зроблені висновки ВС в подібних категоріях справ, в тому числі, й в період дії редакції частини 5 ст. 20 ЗК України, чинній станом на 25.07.2021, яка містила вимогу, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу.
Таким чином, дослідженими судом матеріалами справи доведено факт використання відповідачем орендованої під сінокосіння та випасання худоби ділянки для забудови, що є суттєвим порушенням умов договору та цільового призначення землі, що є підставою для дострокового розірвання договору судом. 
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що земля є унікальним обмеженим природним і базисним ресурсом, на якому будується добробут суспільства; розподіл землі є особливо чутливим до принципів справедливості, розумності та добросовісності, які є одними із фундаментальних засад цивільного законодавства (див, зокрема постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц, від 20.07.2020 у справі № 923/196/20).
Також ВП ВС у постанові від 2 листопада 2022 року (справа № 922/3166/20, провадження № 12-36гс21) зазначила, що оскільки у ст. 152 ЗК України «Способи захисту прав на земельні ділянки» не конкретизовано переліку видів порушень прав власника земельної ділянки, в кожному конкретному випадку власник має право на власний розсуд конкретизувати, як саме буде усунене те чи інше порушення. Зокрема, порушення прав власника може бути усунене шляхом демонтажу споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці. Обов`язок орендаря повернути земельну ділянку та привести її в придатний для подальшого використання стан невід`ємно пов`язаний з настанням певного юридичного факту - припинення чи розірвання договору оренди землі; а тому після припинення чи розірвання договору оренди у орендаря виникає обов`язок повернути земельну ділянку орендодавцю. 
Отже, вимога позивача про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу нежитлових приміщень та споруд, які розташовані на цій земельній ділянці, по-перше, відповідає змісту ст. 152 ЗК України та умовам договору оренди землі, по-друге, означає приведення орендарем земельної ділянки у стан, придатний для її подальшого використання за цільовим призначенням.
З огляду на викладене, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням є істотним порушенням умов договору оренди та підставою для його розірвання, а також покладення на відповідача обов`язку повернути земельну ділянку відповідній територіальній громаді.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
У контексті вказаної практики суд вважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім, та інші доводи сторін не спростовує.
Беручи до уваги встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов до висновку, що істотне порушення договору оренди землі відповідачем доведено належними, достатніми та допустимими доказами, тому наявні підстави за статтями 141, 143 Земельного кодексу України та статтею 651 ЦК України для розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки до комунальної власності Оліївській сільській раді Житомирського району Житомирської області, у зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. 
V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати понесені позивачем, покладаються на відповідача, а тому з ОСОБА_2 на користь Житомирської обласної прокуратурипідлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 5860,39 грн., згідно платіжної інструкції № 2986 від 20.12.2024 та 195,61 грн, згідноплатіжної інструкції № 2985 від 20.12.2024, що разом становить 6056,00 грн.
Керуючись ст. 89, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Розірвати договір оренди землі б/н від 11.03.2016, укладений між Зороківською сільською радою Черняхівського району Житомирської області та ОСОБА_2 , предметом якого є земельна ділянка сільськогосподарського призначення для сінокосіння та випасання худоби, розташована на території с. Вишпіль Житомирського (Черняхівського) району Житомирської області, кадастровий номером 1825684400:15:000:0051, площею 5,7522 га. 
Зобов`язати ОСОБА_2 повернути Оліївській сільській раді Житомирського району Житомирської області, як правонаступнику Зороківської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, земельні ділянки за кадастровими номерами 1825684400:15:000:0066, площею 3,7522 га та 1825684400:15:000:0067, площею 2 га, які утворились в результаті поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення для сінокосіння та випасання худоби, розташованої на території с. Вишпіль Житомирського (Черняхівського) району Житомирської області, кадастровий номером 1825684400:15:000:0051, площею 5,7522 га, у стані не гіршому, порівняно з тим, у якому ОСОБА_2 одержав її в оренду, в тому числі, шляхом демонтажу (знесення) нежитлових приміщень та споруд, що розміщенні на орендованій земельних ділянках.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Житомирської обласної прокуратури понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 5860,39 гривень та 196,61 грн, що разом становить 6056 (шість тисяч п"ятдесят шість ) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про сторін у справі:
Позивач: 
Заступник керівника Житомирської окружної прокуратури Г.Кравцов
Місце знаходження: вул.Леха Качинського, 2, м.Житомир,10014.

в інтересах держави в особі
Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області 
Місце знаходження: вул.Леоніда Ступницького, 68, с.Оліївка, Житомирський район, Житомирська область, 12402.

Відповідач: 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Місце реєстрації: АДРЕСА_2 , 
РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне рішення виготовлене та підписане 26.03.2026

Головуюча суддя 	Людмила ПРОЦЕНКО