КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2026 року м. Київ справа №320/15425/24
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Жукової Є.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу
за позовом Селянського фермерського господарства «ФІАЛКА»
до Головного управління ДПС у Київській області; Державної податкової служби України
про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчини дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
28 листопада 2023 року Селянське фермерське господарство «ФІАЛКА» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, Державної податкової служби України, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Київській області від 31.08.2023 року за № 65930/31936672/2 про відмову в реєстрації податкової накладної №5 від 27.07.2023 року;
- зобов`язати Державну податкову службу України (ЄДРПОУ 43005393) зареєструвати податкову накладну №5 від 27.07.2023р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в підтвердження того, що оскаржуване рішення є протиправним та необґрунтованим, свідчить факт реєстрації попередніх податкових накладних виписаних на ім`я того ж покупця на товар з тим же кодом УКТ ЗЕД, що і в оскаржуваному рішенні. У рамках одного і того ж Договору поставки, СФГ «ФІАЛКА» в травні 2023 року відвантажило ТОВ «Е і М Красива земля» сільськогосподарську продукцію (кукурудзу) на загальну суму 191 983,85 грн., що підтверджується видатковою накладною № 3 від 18.05.2023р., у червні відвантажено насіння соняшнику за видатковою накладною №4 від 14.06.2023р. на суму 200 929,25 грн. Після відвантаження товару були сформовані податкові накладні №3 від 18.05.2023р. (реєстраційний №9129206044), та №4 від 14.06.2023р. (реєстраційний №9153965361).
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2024, позовну заяву розподілено судді Жуковій Є.О.
11 квітня 2024 року зазначену позовну заяву було фактично передано судді Жуковій Є.О.
Ознайомившись з матеріалами адміністративної справи, суд дійшов висновків про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ст. ст. 257-262 КАС України без повідомлення (виклику) учасників справи. 
Ухвалою від 15 квітня 2024 року по справі № 320/15425/24 суд також витребовував від Головного управління ДПС у Київській області: письмові пояснення з наданням доказів на підтвердження обставин, які стали підставою для зупинення реєстрації податкової накладної; належним чином засвідчену копію витягу з протоколу засідання комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Київській області, на якому прийнято оскаржувані рішення.
19.06.2024 року до Київського окружного адміністративного суду від Головного управління ДПС у Київській області надійшов відзив на позовну заяву. ГУ ДПС у Київській області з позовом не погоджується, вважає його необґрунтованим та такими, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що рішення ДПС України від 31.08.2023 № 65930/31936672/2 прийняте за результатами розгляду скарги СФГ «ФІАЛКА» (код ЄДРПОУ 31936672) не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, а, відтак, підстави скасування такого рішення та задоволення позовних вимог відсутні.
Щодо позовних вимог у частині зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну, то відповідач зазначає, що позивач фактично просить суд перебрати на себе функції контролюючого органу в частині дослідження документів, а визначення права позивача на складення податкової накладної, є неправомірною вимогою, яка не може бути задоволеною.
Щодо клопотання представника Головного управління ДПС у Київській області, Державної податкової служби України в частині розгляду справи в судовому засіданні з викликом сторін, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Частиною 2 ст. 257 КАС України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті, зміст якої відповідає змісту ч. 4 ст. 12 КАС України.
Згідно з ч. 1 - 4 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.
У випадку, передбаченому частиною першою статті 259 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може: 1) задовольнити клопотання та визначити строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; або 2) відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження.
Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача протягом двох днів із дня її надходження до суду постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.
Особливості розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження визначені у ст. 262 КАС України.
За змістом норм ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до ч. 6 ст. 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Враховуючи викладене, а також, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, також, зважаючи на дію воєнного стану в Україні, та з метою збереження життя та здоров`я людей, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання про розгляд адміністративної справи в судовому засіданні з викликом сторін.
Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:
Позивач є сільськогосподарським товаровиробником, основним видом діяльності якого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.
Адресою місцезнаходження селянського фермерського господарства «ФІАЛКА» є: вул. Українська, 31, в с. Вороньків Бориспільського району Київської області, складське приміщення знаходиться за адресою вулиця Першотравнева, 16, в с. Вороньків Бориспільського району Київської області. 
Позивач вирощену продукцію реалізовує відповідно до договорів купівлі-продажу/поставки. Одним із покупців сільськогосподарської продукції Позивача є Товариство з обмеженою відповідальністю «Е і М Красива земля», якому відповідно до договору поставки №1705-1 від 17 травня 2023 року, (предмет договору: продаж сільськогосподарських культур) було поставлено кукурудзу врожаю 2022 року згідно видаткової накладної №3 від 18.05.2023 року; соняшник врожаю 2022 року, згідно накладної №4 від 14.06.2023р. та зареєстровані відповідно податкові накладні.
У липні 2023 року між СФГ «ФІАЛКА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Е і М Красива земля» підписано специфікацію №3 від 20.07.2023 року до Договору поставки №1705-1, на майбутню поставку кукурудзи врожаю 2023 року на умовах 100% передоплати. 27.07.2023 р отримано передоплату в сумі 523 999,63 грн (п`ятсот двадцять три тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять грн. 63 коп.) на розрахунковий рахунок Позивача в АБ «УКРГАЗБАНК» (платіжна інструкція №854 від 27.07.2023 року). 
Основою метою вищеописаної операції (продаж кукурудзи 2023 року, продаж на умовах передоплати) було отримання грошових коштів в липні на умові передоплати з метою можливості фінансування операційної діяльності Позивача до моменту фактичного збору врожаю.
На першу подію, а саме передоплату, згідно ст.187.1 та ст.201.7 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями сформована податкова накладна № 5 від 27.07.2023 року, яка була прийнята під реєстраційним номером 9191493924, але реєстрацію якої було зупинено на підставі п. 201.16 ст.201 ПКУ, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 з посиланням, що обсяг постачання товару/послуги 1005, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
Скориставшись пропозицією, викладеною в повідомленні про зупинку реєстрації ПН, надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації зазначеної в ПН для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, СФГ «ФІАЛКА» було надано пояснення з копіями документів, що відображають та підтверджують увесь процес вирощування сільськогосподарської продукції: закупівля насіннєвого матеріалу, мінеральних добрив, ЗЗР, запчастин, отримання послуг з посіву кукурудзи.
Зокрема, позивач зазначає, що між Селянським фермерським господарством «ФІАЛКА», код ЄДРПОУ 31936672, ( «Постачальник») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Е і М Красива земля», код ЄДРПОУ 30403762, («Покупець») укладено договір поставки №1705-1 від 17.05.2023 р., предметом якого являється постачання власної сільськогосподарської продукції яка визначається специфікаціями до. Продавцем сформовано рахунок №5 від 20 липня 2023 року Покупцю на передплату сільськогосподарської продукції (кукурудза) врожаю 2023 року (господарська операція в межах договору №1705-1 від 17.05.23р та специфікації №3 від 20.07.2023 року). Покупець 27 липня 2023 року здійснив передплату згідно рахунку №5 від 20.07.2023 року (специфікація №3 від 20.07.2023 року) шляхом перерахування коштів на рахунок Продавця в УКГАЗБАНКУ (платіжне доручення №854 від 27.07.2023 року). Основним видом діяльності селянського фермерського господарства «ФІАЛКА» є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Господарство закуповує посівний матеріал, мінеральні добрива, засоби захисту рослин. Про посівні площі у 2023 році подано звіт 4-сг річний (реєстраційний номер: 9000947189), про наявність земельних ділянок подано Декларацію платника єдиного податку 4 гр з додатками реєстраційний №9024568157. Для посіву наявних площ фермерським господарством було придбано насіння кукурудзи Піонер Р8521 у товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕЛВІЗ ДЕЛАЙТ» ЄДРПОУ44594631 згідно договору №28/03/23-1 від 28.03.2023 року, для оброблення посіяних площ від шкідників придбано засоби захисту рослин у товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАВІТ САЙЕНС ПАРК» згідно рахунку-договору поставки №ЦБ-16391 від 24.05.2023 року; рах.№ЦБ-15025 від 18.05.2023 року, у 2023 році були закуплені мінеральні добрива у ТОВ «БАЛАНС АГРО». Для обробітку посівної площі Господарство не має на балансі спеціальної техніки, тому було укладено договір на посів культур з ТОВ «МПЛ АГРО» №01/06-23 від 01.06.2023 року. Для транспортування вирощеної сільськогосподарської продукції господарство має у користуванні автомобіль КАМАЗ, який був придбаний у 2020 році (звіт 20-ОПП подано до ДПС). Для зберігання продукції фермерське господарство використовує складське приміщення, яке є власністю господарства. Штат господарства складає 3 чол., заробітна плата нараховується в визначені строки, нараховується ЄСВ та сплачується до бюджету, звіти про нараховану та сплачену заробітну плату щоквартально подаються до контролюючого органу (Об`єднана звітність ПДФО та ЄСВ).
Попри надані пояснення та копії документів, Комісією регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних було прийняте рішення № 9362457/31936672 від 16.08.2023р., про відмову у реєстрації податкової накладної № 5 від 27.07.2023 року у зв`язку з наступним: «первинні документи на реалізацію не надані».
Водночас, як зазначає позивач, процес вирощування кукурудзи в часі займає не один місяць і фактична реалізація кукурудзи врожаю 2023 року здійснюється після її збору (орієнтовно жовтень-листопад в залежності від готовності до збирання та погодних умов), відповідно на момент фактичного отримання грошових коштів (липень) та оформлення видаткової накладної на кукурудзу врожаю 2023 року (жовтень) неможливе та суперечить логіці. На дату подання пояснень (14.08.2023) господарством не був здійснений факт збору кукурудзи врожаю 2023 року та відповідно оформлення видаткової накладної здійснити неможливо, так як збір врожаю кукурудзи врожаю 2023 проходить не раніше жовтня 2023.
Беручи до уваги зауваження Комісії регіонального рівня щодо ненадання, вказаних у рішенні про відмову документів, СФГ «ФІАЛКА» було подано скаргу на рішення № 9362457/31936672 від 16.08.2023р., з поясненням щодо реєстрації податкової накладної, яка складена відповідно до ст.201.7 за першою подією передоплата. Однак незважаючи на додатково додані документи та пояснення Комісією центрального рівня було прийнято рішення № 65930/31936672/2 від 31.08.2023 року, про залишення скарги без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/рахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін.
На дату подання позову Позивачем було фактично зібрано врожай кукурудзи 2023 року, та здійснена її реалізація (видаткова накладна №6 від 09.10.2023 року) Товариству з обмеженою відповідальністю «Е і М Красива земля» у рамках зобов`язань згідно специфікації №3 від 20.07.2023 року до Договору поставки №1705-1 від 17 травня 2023 року.
Позивач категорично не погоджується з рішенням відповідача, тому звертається до суду з цим позовом з метою захисту своїх законних прав та інтересів.
Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.
Згідно пунктами «а», «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.
Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» від 29 грудня 2010 року №1246 (далі - Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно пункту 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:
відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);
чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;
реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;
дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;
наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1статті 201 Кодексу;
наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року);
наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;
факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;
наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;
дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі квитанція).
Аналогічні норми містить пункт 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165, який набрав чинності з 01 лютого 2020 року (далі Порядок № 1165).
Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку №1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної / розрахунку коригування визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Згідно з пунктами 6, 7, 10, 11 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної / розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку №1165).
Механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено Порядком прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 (далі по тексту Порядок №520).
Пунктом 3 Порядку №520 передбачено, що комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
Відповідно до пунктів 56.1 - 56.3 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.
Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.
Скарги на рішення державних податкових інспекцій подаються до контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів.
Скарги на рішення контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів та митниць подаються до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Приписи пункту 56.10 статті 56 Податкового кодексу України визначають, що рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийняте за розглядом скарги платника податків, є остаточним і не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене в судовому порядку.
Механізм розгляду скарги щодо рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - скарга) визначає Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 (далі по тексту Порядок розгляду скарги).
Згідно з пунктом 12 Порядку розгляду скарги за результатами розгляду скарги комісія центрального рівня у строк, визначений пунктом 56.23 статті 56 Кодексу, приймає одне з таких рішень:
задовольняє скаргу та скасовує рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі;
залишає скаргу без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі без змін.
Як вже зазначалось, рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 9362457/31936672 від 16.08.2023р. відмовлено в реєстрації податкової накладної № 5 від 27.07.2023 року.
Водночас за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі прийнято рішення № 65930/31936672/2 від 31.08.2023 року, залишено скаргу без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін.
Однак матеріали справи не містять відомостей про оскарження або скасування рішення комісії регіонального рівня від № 9362457/31936672 від 16.08.2023р. у судовому порядку.
Таким чином, станом на час розгляду даної адміністративної справи рішення № 9362457/31936672 від 16.08.2023р. є чинним.
Рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, прийняті за розглядом скарги платника податків, є остаточними і не підлягають подальшому адміністративному оскарженню, але можуть бути оскаржені в судовому порядку (пункт 56.10 статті 56 Податкового кодексу України).
Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.
Водночас неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.
Отже, рішення суб`єкта владних повноважень є таким, що порушує права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, таке рішення прийнято владним суб`єктом поза межами визначеної законом компетенції, а по-друге, оспорюване рішення є юридично значимими, тобто таким, що має безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.
Платниками податків до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси. Втім, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.
Оскаржуване рішення ДПС України про результати розгляду скарги саме по собі не є юридично значимим для позивача, оскільки не має безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, не містить приписів вчинити обов`язкові дії позивачу та не створює для нього жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни чи припинення прав позивача, не порушує права свободи та інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин, відтак безпосередньо не порушує права та інтереси позивача.
Зазначена правова позиція зазначена у постановах Верховного Суду від 27 квітня 2020 року у справі № 360/1050/19, від 26 червня 2020 року у справі № 826/15059/16, від 03 вересня 2020 року у справі № 810/5742/15, від 08 вересня 2020 року у справі № 826/24880/15.
З огляду на викладене, оскаржуване рішення ДПС від № 65930/31936672/2 від 31.08.2023 року не створює для позивача жодних юридичних наслідків, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про невірне обрання позивачем способу захисту своїх порушених прав, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Поряд із цим, вимога позивача про зобов`язання ДПС зареєструвати спірну податкову накладну також не підлягає задоволенню, як передчасно заявлена.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Варто також враховувати п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, відповідно до якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Аналіз матеріалів справи підтверджує, що відповідач при винесенні оскаржуваного рішення діяв згідно приписів частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, правомірно, а саме: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність відповідачем правомірності прийнятого рішення та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Беручи до уваги положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та враховуючи відмову позивачу у задоволенні позовних вимог, відшкодування судових витрат останньому не здійснюється.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255,287 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
1.У задоволенні позову Селянського фермерського господарства «ФІАЛКА» відмовити повністю.
2. Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жукова Є.О.