РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

24.03.2026 	м. Івано-Франківськ	Справа № 909/270/21 (909/26/26)	
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Малєєвої О. В., секретар судового засідання Поп`юк Я. В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, у якій
позивач — Фізична особа - підприємець Корякін Дмитро Вадимович, 
відповідач — Арбітражна керуюча Пилипенко Маргарита Миколаївна,
про стягнення збитків у розмірі 2 864 310,96 грн,
за участю позивача та представника відповідача Різника О. Ю.,
ухвалив таке рішення.
1. Предмет позову. 
1.1. Предметом позову є вимога про стягнення з арбітражного керуючого як фізичної особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, 2 864 310,96 грн збитків (у вигляді упущеної вигоди) за шкоду, завдану внаслідок продажу на аукціоні у справі про банкрутство недійсного (погашеного) права вимоги дебіторської заборгованості.
2. Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи. 
2.1. Форма судочинства. 
Згідно з ухвалою про відкриття провадження у справі від 15.01.2026 суд вирішив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 
Тією ж ухвалою суд відмовив позивачу у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб (дебіторів). 
3. Зміст заяв по суті справи. 
3.1. Позовна заява від 12.01.2026 (вх. № 302/26 від 13.01.2026). 
Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, виконуючи повноваження ліквідатора у справі про банкрутство ПрАТ "ОРГХІМ", виставила на електронний аукціон право вимоги дебіторської заборгованості, яке фактично було припинено (погашено) до моменту продажу. Позивач, ставши переможцем аукціону від 08.04.2024 із ціновою пропозицією 86 200 грн, уклав договір купівлі-продажу права вимоги, однак виявив, що борги є недійсними, а первинні документи йому не передані. Позивач стверджує, що такими діями (недбалістю) ліквідатора йому завдано збитків, розмір яких він оцінює у повну номінальну вартість придбаного права вимоги — 2 864 310,96 грн. Позов обґрунтовано положеннями ст. 22, 519, 1166 ЦК України та ст. 61 КУзПБ. 
3.2. Відзив на позов від 30.01.2026 (вх. № 1694/26). 
Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, свою позицію обґрунтовує такими обставинами та правовими аргументами.
3.2.1. Відсутність складу цивільного правопорушення. Ліквідатор діяла правомірно, відповідно до вимог КУзПБ, на підставі рішень комітету кредиторів та з повною публічністю інформації. У діях відповідача відсутні протиправна поведінка, вина, а також прямий причинно-наслідковий зв`язок між її діями та наслідками у вигляді ускладнення стягнення позивачем дебіторської заборгованості.
3.2.2. Прийняття покупцем підприємницького ризику. В оголошенні про проведення аукціону було прямо зазначено про відсутність у ліквідатора первинних документів щодо окремих контрагентів. Позивач, придбавши право вимоги на відкритих торгах, усвідомлював характер активу та прийняв на себе всі пов`язані з цим підприємницькі ризики, зокрема ризик неможливості подальшого примусового стягнення боргу. Відповідно до усталеної практики, цей ризик не може бути перекладений на ліквідатора.
3.2.3. Відсутність шкоди. Сплачені позивачем грошові кошти у розмірі 86 200 грн (ціна лота) були повернуті йому в повному обсязі після визнання аукціону таким, що не відбувся. Заявлення до стягнення суми у розмірі 2 864 310,96 грн, що становить номінальну вартість дебіторської заборгованості, є економічно та юридично необґрунтованим і свідчить про намагання позивача отримати безпідставне збагачення.
3.2.4. Пред`явлення позову до неналежного відповідача. Відповідно до ст. 519 ЦК України первісний кредитор відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги. Відповідач (арбітражний керуючий) не є стороною договору відступлення права вимоги та не був первісним кредитором, відтак належним відповідачем у таких правовідносинах може бути виключно ПрАТ "Оргхім".
3.2.5. Суперечлива поведінка позивача (доктрина venire contra factum proprium). Позивач у попередніх процесуальних документах у межах справи № 909/270/21(909/442/24) прямо визнавав дійсність права вимоги та відсутність порушень під час проведення аукціону з боку ліквідатора. Більше того, позивач фактично реалізував наслідки аукціону, здійснивши заміну кредитора (ПрАТ "Оргхім") на себе у справі про банкрутство дебітора. Зміна правової позиції позивача залежно від процесуальної вигоди свідчить про зловживання правом.
3.2.6. Наявність остаточних судових рішень. Відсутність порушень у діях арбітражного керуючого під час організації та проведення аукціону вже була предметом судового розгляду та підтверджена остаточними судовими рішеннями, що набрали законної сили (зокрема, ухвалою суду від 07.06.2024 та постановою суду касаційної інстанції від 24.06.2025).
3.3. Відповідь на відзив від 03.02.2026 (вх. № 1940/26 від 04.03.2026). 
Позивач не визнає доводи відповідача, викладені у відзиві, вважає їх безпідставними та просить задовольнити позов у повному обсязі з огляду на таке.
3.3.1. Неналежне проведення інвентаризації та фінансового аналізу. Під час інвентаризації відповідач не дотрималась вимог Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань (затвердженого наказом Мінфіну № 879), оскільки не провела належну звірку з дебіторами для підтвердження реальності заборгованості. Крім того, всупереч вимогам законодавства, ліквідатор не дослідила рух коштів по банківських рахунках боржника за три роки до порушення справи про банкрутство. За умови проведення такого аналізу відповідач об`єктивно могла б виявити, що ТОВ "ЗІРА-КОНСАЛТ" та ПрАТ "ВНК "РОЗТОЧЧЯ СТ" перерахували грошові кошти на рахунок ПрАТ "Оргхім" в АТ "МР БАНК" ще до проведення аукціону.
3.3.2. Реалізація неіснуючого активу та відповідальність арбітражного керуючого. На момент проведення електронних торгів прав вимоги до ТОВ "ЗІРА-КОНСАЛТ" та ПрАТ "ВНК "РОЗТОЧЧЯ СТ" вже не існувало, оскільки відповідні зобов`язання були припинені виконанням. Згідно з п. 43 Порядку № 865 саме замовник аукціону (ліквідатор) несе відповідальність за достовірність інформації, зазначеної в оголошенні. Оприлюднивши оголошення, відповідач фактично надала неправдиві запевнення про наявність дійсного права вимоги. Крім того, відповідно до ст. 87 КУзПБ обов`язок передати майнове право покупцю покладається саме на замовника аукціону, що визначає арбітражного керуючого належним відповідачем у справі.
3.3.3. Порушення порядку передачі первинної документації. Відповідач не передала позивачу первинні документи, які підтверджують право вимоги до ТОВ "КАСТЕЛЛО" та ТОВ "ЦЕНТРАЛТРЕЙД", чим порушила ст. 517 ЦК України. При цьому ліквідатор не зверталася до суду з вимогою до колишнього керівництва боржника про витребування такої документації. Це не лише унеможливлює примусове стягнення боргу, але й ставить під сумнів сам факт існування таких прав вимоги.
3.3.4. Бездіяльність щодо правочинів із заінтересованістю. Ліквідатор ухилилася від обов`язку проаналізувати сумнівні правочини боржника з пов`язаними особами (зокрема, договори та взаємозаліки з ТОВ "ФК "ДЕКРА" і ПрАТ "СК "ПРОМІНЬ"). Відповідач не виявила ознак штучного нарощення кредиторської заборгованості, здійсненого з метою ухилення від виконання рішень судів про стягнення коштів на користь держави, та не звернулася до суду із заявами про визнання таких правочинів недійсними.
3.3.5. Спростування доводів відповідача щодо преюдиції. Твердження відповідача про те, що попередні судові рішення підтвердили правомірність дій ліквідатора, є намаганням ввести суд в оману. Постанова апеляційного суду від 01.04.2025 базувалася виключно на тому, що не було доведено впливу допущених порушень на формування найвищої ціни лота. Водночас ухвалою від 07.06.2024 у задоволенні скарги на дії ліквідатора було відмовлено виключно з процесуальних мотивів — через обрання неналежного способу захисту (ознаки спору про право), а не через встановлення факту законності дій відповідача.
3.4. Додаткові пояснення від 11.03.2026 (вх. № 4520/26). 
Представник відповідача у додаткових поясненнях повністю підтримав раніше викладені у відзиві доводи щодо відсутності у діях ліквідатора складу цивільного правопорушення, недоведеності збитків та неможливості перекладення на арбітражного керуючого підприємницького ризику покупця.
Додатково заперечив проти врахування як доказу листа Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 27.02.2026. Зазначив, що контроль за діяльністю арбітражних керуючих має виключно дисциплінарний характер і здійснюється в межах адміністративного нагляду. Відповідно, сам по собі факт винесення контролюючим органом припису не підміняє собою доказування та не встановлює наявності цивільно-правової відповідальності, розміру шкоди чи причинно-наслідкового зв`язку між виявленим порушенням і заявленими збитками.
Крім того, позицію щодо неналежного суб`єктного складу спору обґрунтовано правовими висновками ВС (зокрема, у справах № 910/18499/20 та № 913/567/20). Згідно з усталеною практикою під час реалізації майна банкрута ліквідатор діє від імені та в інтересах боржника, тобто не є самостійним учасником цивільного обороту чи носієм матеріального права. З огляду на це, арбітражний керуючий як фізична особа не може виступати відповідачем за вимогами, що випливають із укладеного боржником договору купівлі-продажу майнових прав.
4. Обставини справи, оцінка доказів.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані у справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 86 ГПК України, суд встановив таке.
4.1. Відповідно до ухвали від 07.05.2021 Господарський суд Івано-Франківської області відкрив провадження у справі № 909/270/21 про банкрутство ПрАТ "ОРГХІМ".
Згідно з постановою від 15.09.2021 у цій справі суд визнав боржника банкрутом, відкрив ліквідаційну процедуру, а ліквідатором призначив арбітражну керуючу Пилипенко М. М.
4.2. З метою виявлення та оцінки майнових активів боржника для формування ліквідаційної маси ліквідатор здійснювала відповідні заходи. Спочатку було проведено первинну інвентаризацію розрахунків, що зафіксовано в акті від 14.06.2021. Згодом відповідно до акта приймання - передачі майна від 18.10.2021 попередній керівник ПрАТ "ОРГХІМ" передав, а ліквідатор прийняла виявлені активи банкрута. До складу прийнятого майна увійшли фінансові інвестиції (цінні папери), а також значний перелік рухомого майна, більша частина з якого, як зафіксовано в акті, перебувала у непридатному або розукомплектованому стані (зокрема, офісні меблі, комп`ютерна техніка, кондиціонери тощо). Того ж дня для належного та остаточного уточнення стану розрахунків підприємства ліквідатор видав наказ від 18.10.2021 про проведення повної інвентаризації. За її наслідками було складено розгорнутий акт інвентаризації розрахунків з дебіторами від 27.10.2021. Відповідно до цього акта в обліку ПрАТ "ОРГХІМ" значилася непогашена дебіторська заборгованість (право вимоги до десяти дебіторів) на загальну суму 3 000 064,69 грн.
До складу цієї заборгованості входили, зокрема, права вимоги до ТОВ "ЗІРА-КОНСАЛТ" (800 грн), ТОВ "КАСТЕЛЛО" (1 550 грн), ТОВ "ЦЕНТРАЛТРЕЙД" (10 500 грн) та ПрАТ "ВНК "РОЗТОЧЧЯ СТ" (2 861 460,96 грн). Вказані майнові права ліквідатор включила до ліквідаційної маси для подальшої реалізації. 
З метою стягнення боргів ліквідатор 09.06.2022 направляла дебіторам вимоги-претензії, які були залишені без реагування.
4.3. Рішенням зборів комітету кредиторів, яке було прийнято шляхом опитування та відображено в протоколі № 2 від 31.01.2023, затверджено ліквідаційну масу ПрАТ "ОРГХІМ", до якої включено, зокрема, і дебіторську заборгованість на загальну суму 2 993 842,69 грн, та надано згоду на її продаж на електронних торгах. 
Згідно з подальшими рішеннями зборів комітету кредиторів (протоколи № 16/11/23 від 16.11.2023 та № 5 від 01.03.2024) надавалась згода на продаж цього майна на запропонованих ліквідатором умовах продажу. 
В оголошеннях про проведення аукціону ліквідатор прямо зазначила про відсутність первинної документації щодо окремих контрагентів, зокрема щодо ТОВ "КАСТЕЛЛО", ТОВ "ЦЕНТРАЛТРЕЙД" та ПрАТ "ВНК "РОЗТОЧЧЯ СТ".
4.4. 08.04.2024 відбувся електронний аукціон (протокол № BRD001-UA-20240327-23449). Переможцем торгів визначено позивача — ФОП Корякіна Д. В., який запропонував за лот ціну 86 200 грн.
4.5. Позивач повністю та своєчасно розрахувався за придбаний актив, сплативши 78 079грн (платіжна інструкція № 171 від 09.04.2024) та 8 121 грн гарантійного внеску (платіжна інструкція № 6630 від 15.04.2024). 
За результатами розрахунку 17.04.2024 ПрАТ "ОРГХІМ" в особі ліквідатора (продавець) та ФОП Корякін Д. В. (покупець) підписали акт про придбання майна на аукціоні та уклали договір купівлі-продажу права вимоги від 17.04.2024.
Відповідно до умов вказаного Договору продавець передає (відступає), а покупець приймає право вимоги (дебіторську заборгованість), зокрема до таких боржників:
ТОВ "КАСТЕЛЛО" у розмірі 1 550,00 грн (п. 2 договору);
ТОВ "ЦЕНТРАЛТРЕЙД" у розмірі 500 грн (п. 5 договору);
ТОВ "ЗІРА-КОНСАЛТ" у розмірі 800 грн (п. 8 договору);
ПрАТ "ВНК "РОЗТОЧЧЯ СТ" у розмірі 2 861 460,96 грн (п. 10 договору).
По трьох дебіторах вказано, що первинні документи права вимоги відсутні, по дебітору ТОВ "ЗІРА-КОНСАЛТ" вказано, що заборгованість виникла на підставі договору оренди майна (нежитлового приміщення від 01.06.2020 № 19/20 та підтверджується актом звірки взаємних розрахунків від 31.05.2021).
4.6. Набувши статусу нового кредитора, позивач надіслав боржникам (ТОВ "КАСТЕЛЛ", ТОВ "ЦЕНТРАЛТРЕЙД") повідомлення від 22.04.2024 про заміну кредитора у зобов`язанні. 
4.7. Листом від 23.04.2024 ТОВ "ЗІРА-КОНСАЛТ" повідомило ліквідатора про відсутність боргу, долучивши платіжне доручення від 14.06.2021 про перерахування 800 грн на рахунок ПрАТ "ОРГХІМ".
4.8. Листом від 25.04.2024 ПрАТ "ВНК "РОЗТОЧЧЯ СТ" повідомило, що їхня заборгованість у сумі 2 861 460,96 грн була повністю погашена майновим поручителем (ТОВ "УК "ЛА") ще 09.04.2019. 
АТ "МР БАНК" видав ліквідатору ПрАТ "ОРГХІМ" Пилипенко М. М. довідку від 29.05.2024 № 1583/БТ на підтвердження цих обставин. Вказаний факт підтверджується також довідкою про надходження коштів на рахунок ПрАТ "ОРГХІМ" від ТзОВ "УК "ЛА" та копією платіжного доручення № 51 від 09.04.2019 на суму 6 918 967,84 грн.
4.9. Встановивши наявність недоліків проданого майна, ліквідатор винесла це питання на розгляд комітету кредиторів. Згідно з протоколом № 7 від 24.04.2024 комітет кредиторів прийняв рішення про визнання аукціону з продажу дебіторської заборгованості таким, що не відбувся, та вжиття заходів щодо повернення переможцю аукціону коштів, сплачених за лот. 
На виконання цього рішення 25.04.2024 ліквідатор письмово повідомила позивача про визнання аукціону таким, що не відбувся (повідомлення № 02-17/25), та того ж дня ПрАТ "ОРГХІМ" повернув позивачу сплачені за лот кошти в повному обсязі — 86 200 грн (платіжна інструкція № 20247811).
4.10. Відповідно до постанови Західного апеляційного господарського суду від 01.04.2025 у справі № 909/270/21(909/442/24), яку залишено без змін згідно з постановою Верховного Суду від 24.06.2025, суд задовольнив апеляційну скаргу ФОП Корякіна Д. В., відмовив у визнанні аукціону недійсним. 
4.11. Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 07.06.2024, яку залишено без змін згідно з постановою Західного апеляційного господарського суду від 10.12.2024 у справі № 909/270/21, суд відмовив позивачу у задоволенні скарги на дії (бездіяльність) ліквідатора Пилипенко М. М. 
4.12. Після того як суди підтвердили дійсність аукціону та договору купівлі-продажу від 17.04.2024, позивач продовжив реалізацію набутих майнових прав.
Зокрема, відповідно до ухвали Господарського суду Львівської області від 27.05.2025 у справі № 5015/2687/11(21/35) про банкрутство ПрАТ "ВНК "РОЗТОЧЧЯ СТ", суд задовольнив заяву ФОП Корякіна Д. В., здійснив процесуальне правонаступництво та замінив первісного кредитора (ПрАТ "ОРГХІМ") на нового кредитора (ФОП Корякіна Д. В.). У цій ухвалі суд встановив, що належною та достатньою правовою підставою для такого правонаступництва є договір купівлі-продажу права вимоги від 17.04.2024, укладений за результатами спірного аукціону.
Відповідно до ухвали Господарського суду Львівської області від 24.07.2025 у справі № 914/1905/25 суд розглядав заяву ФОП Корякіна Д. В. про відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ "ВНК "РОЗТОЧЧЯ СТ" (дебітора за придбаним на аукціоні правом вимоги). Під час розгляду цієї заяви суд встановив факт повного погашення майновим поручителем заявленої дебіторської заборгованості перед первісним кредитором (ПрАТ "Оргхім") у розмірі 2 861 460,96 грн ще 09.04.2019. Суд констатував, що на момент укладення за результатами аукціону договору купівлі-продажу від 17.04.2024 відступлене право вимоги вже припинилося виконанням і об`єктивно не існувало. Суд вказав, що згідно з приписами ст. 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України передання вимоги, яка вже не існує внаслідок виконання зобов`язання боржником, свідчить про порушення продавцем обов`язку передати покупцеві товар, визначений договором. За приписами ст. 651 та ч. 5 ст. 653 ЦК України у разі істотного порушення договору покупець вправі вимагати розірвання договору та відшкодування збитків, завданих таким розірванням. З огляду на встановлені обставини та наведені норми права, суд у справі № 914/1905/25 відмовив у відкритті провадження у справі про банкрутство та дійшов висновку, що відступлення недійсного (припиненого) права вимоги не породжує жодних правових наслідків для дебітора. Натомість такі дії становлять істотне порушення умов договору з боку продавця, що наділяє покупця (позивача) правом вимагати розірвання договору та відшкодування збитків з первісного кредитора — ПрАТ "Оргхім". 
4.13. Згідно з інформацією, яка міститься у листі Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 27.02.2026 № 3070/7.1/32-26/вх.736/1-2026, за результатами розгляду скарги позивача ФОП Корякіна Д. В. від 12.12.2025 у період з 09.02.2026 до 13.02.2026 було проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражної керуючої Пилипенко М. М. В листі вказано, що відповідно до акта перевірки від 24.02.2026 комісія органу контролю дійшла висновку про наявність в діяльності арбітражної керуючої Пилипенко М. М. порушення вимог п. 53 розділу V Порядку організації та проведення аукціонів і 26.02.2026 арбітражній керуючій Пилипенко М. М. винесено припис про недопущення повторних порушень. 
Акт перевірки від 24.02.2026 суду не подано, а тому встановити обставини вказаного порушення не видається можливим.
5. Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.
5.1. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. 
5.2. За приписами ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Згідно з приписами ст. 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги.
Як передбачено в ч. 1 ст. 662 ЦК України, передання вимоги, яка вже не існує внаслідок виконання зобов`язання боржником, свідчить про порушення продавцем обов`язку передати покупцеві товар, визначений договором.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивачу відповідно до Договору було відступлено недійсне (припинене) права вимоги боржника ПрАТ "Оргхім" до ПрАТ "ВНК "РОЗТОЧЧЯ СТ" у розмірі 2 861 460,96 грн.
5.3. Згідно з приписами ст. 10 КУзПБ арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали про призначення його ліквідатором прирівнюється до службової особи підприємства - боржника. 
В постанові КГС ВС від 15.04.2025 у справі № 910/18499/20 (910/12496/24), п. 52 - 55, щодо застосування ст. 1, 10, 12 КУзПБ сформована правова позиція про те, що арбітражний керуючий є учасником справи, однак не є стороною у справі про банкрутство (неплатоспроможність), здійснює свою діяльність самостійно, однак як службова особа, якій, в силу передбаченого Кодексом статусу та порядку його набуття. Виконання арбітражним керуючим своїх повноважень розпорядника майна та обов`язків керівника підприємства зумовлене не лише його згодою на участь у справі, але й призначенням судом, про що суд ухвалює відповідне судове рішення. При цьому арбітражний керуючий, хоч і діє в інтересах та від імені юридичної особи - боржника, однак є суб`єктом незалежної професійної діяльності та не є найнятим працівником. А тому стягнення коштів з арбітражного керуючого не може бути наслідком (покаранням) його дій або бездіяльності під час безпосереднього виконання покладених на нього положеннями КУзПБ та судовим рішенням обов`язків. За наявності відповідних підстав стягнення сум, які пов`язані із виконанням арбітражним керуючим таких обов`язків, повинно здійснюватися безпосередньо з боржника.
Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
5.4. Суд встановив, що заявлені позивачем збитки безпосередньо випливають із факту придбання ним на аукціоні майна, яке виявилося з недоліками. Правовідносини сторін випливають з Договору, відповідно до якого стороною, яка відчужила майнове право (продавцем та первісним кредитором), є юридична особа — ПрАТ "Оргхім", від імені якої в силу своїх повноважень діяла ліквідатор Пилипенко М. М. 
Отже, майнову відповідальність за передачу неіснуючого активу, у тому числі у вигляді обов`язку відшкодувати збитки покупцю (ст. 653, 662 ЦК України), несе сторона договору — ПрАТ "Оргхім". Стягнення збитків з арбітражної керуючої як фізичної особи не може бути наслідком організації нею продажу майна від імені та в інтересах підприємства -боржника в межах ліквідаційної процедури. 
Позивач, звертаючись із вимогами до арбітражної керуючої особисто, безпідставно підміняє договірну відповідальність юридичної особи - продавця на деліктну відповідальність її представника (ст. 1166 ЦК України). 
Оскільки всі правові претензії позивача щодо наслідків придбання недійсного права вимоги можуть бути адресовані лише до боржника (ПрАТ "Оргхім"), суд констатує, що позов пред`явлено до неналежного відповідача.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною і достатньою підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.
5.5. Щодо інших доводів сторін суд зазначає таке. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах "Руїс Торіха проти Іспанії", "Проніна проти України", "Серявін та інші проти України"). 
Оскільки встановлення судом факту пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною, безумовною та достатньою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, суд не надає детальної правової оцінки решті доводів сторін. Зокрема, суд залишає без додаткового аналізу твердження позивача про відповідальність замовника аукціону щодо достовірності інформації згідно з Порядком № 865 та ст. 87 КУзПБ, доводи щодо неодержання первинної документації і бездіяльності ліквідатора стосовно правочинів із заінтересованістю, а також аргументи відповідача щодо застосування доктрини суперечливої поведінки (venire contra factum proprium), оскільки ці обставини не можуть вплинути на результат вирішення цього спору.
6. Висновки суду.
6.1. З огляду на викладене, в задоволенні позову належить відмовити.
7. Судові витрати.
7.1. За клопотанням відповідача згідно з ч. 1 ст. 221 ГПК України належить відкласти вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог без повідомлення учасників справи. 
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України відповідачу належить подати докази судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 113, ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України суд вважає за необхідне встановити позивачу строк для подання клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката - п`ять днів з дня отримання вказаних доказів.
Керуючись ст. 2, 86, 129, 145, 233, 236-238, 240, 241, 256 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову Фізичної особи - підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Арбітражної керуючої Пилипенко Маргарити Миколаївни (02095, м. Київ, вул. Княжий Затон, буд. 9, офіс 185; РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення збитків у розмірі 2 864 310,96 грн.
Вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог без повідомлення учасників справи. Відповідачу належить подати докази судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Встановити позивачу строк для подання клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката - п`ять днів з дня отримання вказаних доказів.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 03.04.2026.

Суддя О. В. Малєєва