Справа № 152/59/26
1-кп/152/57/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2026 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого - судді – ОСОБА_1 
за участі секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шаргород кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025020150000235 від 3 листопада 2025 року по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ід.№ НОМЕР_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, одруженого, непрацюючого, раніше несудимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою та частиною четвертою статті 358 КК України, -
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.
1. ОбвинуваченийОСОБА_3 в березні 2021 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, вирішив придбати підроблений офіційний документ, а саме посвідчення тракториста-машиніста для подальшого використання. Реалізовуючи свій умисел, направлений на виготовлення завідомо підробленого посвідчення тракториста-машиніста, ОСОБА_3 , скориставшись пропозицією невстановленої в ході досудового розслідування особи, вирішив замовити останнє. Після чого, узгодивши всі деталі із невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, яка повідомила, що для виготовлення підробленого посвідчення тракториста-машиніста необхідно надати персональні дані та особисту фотокартку із його зображенням, які буде використано для підробки посвідчення тракториста-машиніста. В подальшому, ОСОБА_3 , вступивши у попередню змову з невстановленою слідством особою на виготовлення завідомо підробленого посвідчення тракториста-машиніста, продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, надав невстановленій особі особисті персональні дані та особисту фотокартку з метою внесення його даних до підробленого посвідчення тракториста-машиніста. Після цього, невстановлена особа, перебуваючи у невстановленому місці, в невстановлений час, внесла завідомо неправдиві відомості до завідомо підробленого посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 від 18 березня 2021 року, виданого ГУ Держпродспоживслужби в Київській області на ім`я ОСОБА_3 . В подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, перебуваючи в м. Київ, в кінці березня 2021 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, надіслала підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_3 від 18 березня 2021 року, видане ГУ Держпродспоживслужби в Київській області на ім`я ОСОБА_3 , поштовим відправленням оператора поштового зв`язку ТОВ «Нова пошта», яке останній отримав, таким чином придбавши його, та почав зберігати при собі з метою подальшого використання. Відповідно до п. 2 «Положенням про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 травня 1994 року № 217 (з наступними змінами), до керування машинами допускаються особи, які мають посвідчення тракториста-машиніста (надалі - посвідчення) на право керування машинами відповідних категорій. Пунктом 3 вищевказаного положення передбачено, що видача посвідчень тракториста-машиніста проводиться територіальними органами Держпродспоживслужби тільки тим особам, які постійно або тимчасово проживають чи навчаються на території області, м. Києва. Також, пунктом 7 вищевказаного положення встановлено, що посвідчення видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також здобула професійну (професійно-технічну) освіту відповідно до освітньої програми за професіями, що передбачають отримання навичок керування машинами тих категорій, які заявлені на отримання посвідчення, та склала теоретичний і практичний іспити екзаменаційній комісії 1 територіального органу Держпродспоживслужби. Відомості про видачу посвідчення протягом трьох днів вносяться до Єдиного реєстру для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, держателем якого є Держпродспоживслужба. Пунктом 17 вищевказаного положення встановлено, що посвідчення заповнюються з використанням комп`ютерної техніки, підписуються головою екзаменаційної комісії та завіряються печаткою відповідного територіального органу Держпродспоживслужби. Також, пунктом 20 вищевказаного положення визначається, що за одержання посвідчення власник ставить підпис у книзі реєстрації. Відповідно до висновку експерта № 2263/25-21 від 11 листопада 2025 року бланк посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_3 від 18 березня 2021 року, виданого ГУ Держпродспоживслужби в Київській області на ім`я ОСОБА_3 з відкритими категоріями «А-1, А-2» виготовлений не за технологією та не в умовах поліграфічного підприємства, тобто не відповідає зразкам, що перебувають в офіційному обігу на території України.
2. Крім того, ОСОБА_3 , маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, усвідомлюючи протиправність своїх дій, 3 листопада 2025 року близько 16-05 год, рухаючись по вул. Мурафська в с. Джурин Жмеринського району Вінницької області на колісному тракторі марки «Т-25», державний номерний знак НОМЕР_4 , був зупинений працівниками СРПП відділення поліції №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області на підставі пункту 1 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку порушенням правил використання попереджувальних сигналів. В подальшому, під час перевірки працівниками СРПП відділення поліції № 2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області документів у ОСОБА_3 , останній, достовірно знаючи про те, що наявне у нього посвідчення тракториста-машиніста є підробленим, діючи умисно, пред`явив для перевірки працівнику поліції посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_3 від 18 березня 2021 року, видане ГУ, Держпродспоживслужби в Київській області на ім`я ОСОБА_3 , таким чином використавши завідомо підроблений документ. 
ІІ. Позиція прокурора.
3. Прокурор в судовому засіданні просив суд врахувати повне визнання вини обвинуваченим, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, позитивну характеристику обвинуваченого за місцем проживання, а також відсутність обставин, які б обтяжували покарання. Окрім цього, з урахуванням того, що кримінальне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 358 КК України було вчинене ОСОБА_3 в березні 2021 року, тобто більше п`яти років тому, прокурор підтримав клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за цим обвинуваченням у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. В свою чергу, на думку прокурора, обвинуваченому за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 358 КК України слід призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
ІІІ. Позиція обвинуваченого та його захисника.
4. Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчинених кримінальних правопорушеннях, передбачених частиною третьою та четвертою статті 358 КК України визнав повністю. Суду пояснив, що обставини, викладені у обвинувальному акті, йому зрозумілі, фактичні дані не заперечує. Підтвердив, що дійсно вчинив інкриміновані йому дії, щиро розкаявся у скоєному.
5. Захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що вина його підзахисного підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами та визнається ним у повному обсязі. Під час судових дебатів захисник повністю підтримав заявлене клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за частиною третьою статті 358 КК України у зв`язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Щодо покарання за частиною четвертою статті 358 КК україни, то захисник погодився з думкою прокурора.
ІV. Оцінка Суду.
6. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України Суд, вважав за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечували всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
7. Враховуючи показання обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною третьою статті 358 КК України, як підроблення посвідчення, з метою використання його підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а також за частиною четвертою статті 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

V. Призначення покарання.
8. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК України, Суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
8.1. При цьому, Судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.
8.2. Активне сприяння розкриттю злочинів виражається в тому, що на досудовому розслідуванні ОСОБА_3 розповів про час, місце та обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, що стало наслідком їх швидкого розкриття, вказані обставини він підтвердив в судовому засіданні, чим сприяв встановленню істини у кримінальному провадженні.
9. Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК України, не встановлено.
10. Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК України бере до уваги:
10.1. класифікацію кримінальних правопорушень, які, згідно із статтею 12 КК України, відносяться до нетяжкого злочину та кримінального проступку;
10.2. враховує наслідки та обставини вчинених кримінальних правопорушень: протиправні умисні дії обвинуваченого, що полягали у підробленні офіційного документа, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та використанні завідомо підробленого документа; відсутність тяжких наслідків; посягання на встановлений порядок обігу офіційних документів; форму вини у виді прямого умислу;
10.3. особу винного: його вік - 52 роки; матеріальний стан - не працює; сімейний стан -одружений, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні не має; стан здоров`я - задовільний, відсутні протипоказання для працевлаштування; позитивно характеризується за місцем проживання; раніше не притягувався до кримінальної відповідальності;
10.4. наявність двох обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують таке.
11. За таких обставин, Суд доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання за частиною четвертою статті 358 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.
12. При цьому, Суд, окрім наведених вище мотивів, в даному конкретному випадку, враховує індивідуальні особливості вчинених діянь, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, те що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених (частина друга статті 50 КК).

VІ. Вирішення клопотання сторони захисту про звільнення від кримінальної відповідальності в частині обвинувачення за частиною третьою статті 358 КК України.
13. Вирішуючи клопотання сторони захисту про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за частиною третьою статті 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд виходить з дати вчинення кримінального правопорушення, зазначеної в обвинувальному акті.
14. Відповідно до статті 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
15. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.
16. Відповідно до статті 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 358 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.
17. Згідно з частиною першою статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
18. Відповідно до частини четвертої статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
19. Згідно із роз`ясненнями, викладених у пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
20. Аналізуючи норми кримінального та кримінального процесуального законодавства, суд доходить висновку, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження. Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених статтею 49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
21. Так, з дати, яка вказана в обвинувальному акті – березня 2021 року минуло більше п`яти років. Підстав для зупинення (переривання) перебігу строку давності не встановлено.
22. Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не має реабілітуючого характеру, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження, і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак обвинувачений не заперечує проти закриття провадження, більше того, сам просить про це суд.
23. З`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з цих підстав, суд вважає що клопотання сторони захисту про звільнення від кримінальної відповідальності в частині обвинувачення за частиною третьою статті 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

VІІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
24. Цивільний позов не заявлявся.
25. Долю речових доказів по кримінальному провадженню слід вирішити відповідно до статті 100 КПК України.
26. Процесуальні витрати по справі в розмірі 3816,72 грн за проведення судово-технічної експертизи, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.
27. Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 , до набрання цим вироком законної сили, Суд не вбачає.
З цих підстав,
керуючись статтями 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -
У Х В А Л И В :
1. ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 358 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
2. Звільнити  ОСОБА_3  від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 358 КК України на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
3. Закрити кримінальне провадження № 12025020150000235 від 3 листопада 2025 року відносно  ОСОБА_3  в частині обвинувачення за частиною третьою статті 358 КК України.
4. Запобіжний захід до набрання цим вироком законої сили  ОСОБА_3  не обирати.
5. Ухвалу слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 4 листопада 2025 року про накладення арешту на майно, - скасувати.
6. Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: 
посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_3 від 18 березня 2021 року, видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - знищити; 
DVD-R диск з відеозаписами за 3 листопада 2025 року під час перевірки документів у ОСОБА_3 , – залишити у матеріалах цього кримінального провадження.
7. Стягнути з  ОСОБА_3  3816 (три тисячі вісімсот шістнадцять) грн 72 коп. процесуальних витрат на користь держави за проведення судової експертизи.
Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок можуть бути подані апеляції до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнане судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
Копію повного тексту вироку негайно після проголошення його резолютивної частини вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_6