ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 р. 	Справа № 320/35512/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Семененко М.О.,
Суддів: Подобайло З.Г. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2025, головуючий суддя І інстанції: Полях Н.А., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 04.12.25 по справі № 320/35512/25
за позовом ОСОБА_1 
до  ІНФОРМАЦІЯ_1   
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі також ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (система «Оберіг» через мобільний додаток «Резерв +») відомостей про непридатність ОСОБА_1 до військової служби та виключення його з 30.10.2023 з військового обліку на підставі п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992 (далі - Закон № 2232-XII в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) на підставі Довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 № 39/4479 від 30.10.2023;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» № 1951-VIII від 16.03.2017 (далі - Закон № 1951-VIII в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (система «Оберіг» через мобільний додаток «Резерв +») відомості про непридатність ОСОБА_1 до військової служби та виключення його з 30.10.2023 з військового обліку на підставі п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону № 2232-XII відповідно до запису у його паперовому військово-обліковому документі - тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 16.04.2020 року, згідно якого ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі Довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 №39/4479 від 30.10.2023.
В обґрунтування позову зазначив, що 30.10.2023 його було виключено з військового обліку на підставі довідки ВЛК № 39/4479 від 30.10.2023, про що в його паперовому військово-обліковому документі було зроблено відповідну відмітку начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 . Перевіривши 19.06.2025 інформацію щодо своїх військово-облікових даних в електронній системі "Оберіг" через мобільний додаток "Резерв+", йому стало відомо, що така інформація є неповною та неточною, а саме: в сформованому через мобільний додаток "Резерв+" електронному військово-обліковому документі відображається наступна інформація: Категорія обліку: "військовозобов`язаний", Дійсний до: " ІНФОРМАЦІЯ_5 ", Підстава зняття/виключення: "-", ТЦК та СП: " ІНФОРМАЦІЯ_3 ". 02.07.2025 у зв`язку з виявленими розбіжностями представник позивача звернувся до відповідача із заявою, в якій просив внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервистів згідно Закону № 2232-XII (система "Оберіг" через мобільний додаток "Резерв+") відомості про непридатність ОСОБА_1 до військової служби та виключити його з 30.10.2023 з військового обліку на підставі п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону № 2232-XII відповідно до запису у його пеперовому військово-обліковому документі - тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 16.04.2020. Відповіді, за результатом розгляду заяви представника позивача від 02.07.2025 станом на дату звернення до суду з цим позовом, від відповідача не надходило, як і не надходило відповіді за результатом розгляду адвокатського запиту, щодо результатів розгляду заяви від 02.07.2025. Вказане на думку позивач є протиправною бездіяльністю відповідача, що призводить до того, що у системі "Оберіг" через мобільний додаток "Резерв+", позивач відображається як "військовозобов`язаний", хоча, як зазначено вже вище, 30.10.2023 його було визнано непридатним до військової служби та виключено з військового обліку.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.07.2025 позовну заяву було залишено без руху.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 продовжено процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви у п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.08.2025 було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.09.2025 адміністративну справу № 320/35572/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_6 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - передано за підсудністю до Харківського окружного адміністративного суду (код ЄДРПОУ 34390710, адреса: 61022, Харківська обл., місто Харків, Майдан Свободи, будинок, 6).
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.10.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про непридатність ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до військової служби та виключення його з 30.10.2023 з військового обліку на підставі п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на підставі Довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 № 39/4479 від 30.10.2023.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію відносно ОСОБА_1 про його виключення з військового обліку на підставі п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» згідно інформації, наявної у військово-обліковому документі - тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 16.04.2020 та довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 № 39/4479 від 30.10.2023.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено. 
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) суму судового збору у розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що на момент закінчення проходження позивачем медичного огляду військово-лікарською комісією (тобто станом на 30.10.2023) діяло Положення про ВЛК у редакції від 25.08.2023. Таким чином, непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку стосовно офіцерів запасу повинно оформлюватись свідоцтвом про хворобу, що розглянуте та затверджене ВЛК регіону. Саме такий документ є підставою для подальшого виключення військовозобов`язаного офіцера запасу з військового обліку, та, як наслідок, переведення його до категорії “невійськовозобов`язаний”. Вимога про затвердження висновку ВЛК про непридатність до військової служби штатною ВЛК також існувала у пункті 3.8 Положення про ВЛК. 
21.08.2024, на виконання вимог Положення про ВЛК, начальником ІНФОРМАЦІЯ_8 був виданий Наказ № 287 “Про поновлення на обліку військовозобов`язаних, які визнані військово-лікарськими комісіями ІНФОРМАЦІЯ_9 непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку з порушенням вимог керівних документів” (далі - Наказ № 287). 
Оскільки позивач виключений з військового обліку винятково на підставі довідки ВЛК, тобто без свідоцтва про хворобу, як того вимагало і вимагає Положення про ВЛК, він, в силу Наказу № 287, вважається таким, що поновлений на військовому обліку.
Відповідач звернув увагу суду на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 у справі № 140/8805/24, Волинського окружного адміністративного суду від 03.01.2025 у справі № 140/12119/24, які, на його думку, є такими, що винесені у подібних правовідносинах.
При цьому, правомірність видачі начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 Наказу № 287 відповідач обґрунтовує тим, що начальник територіального центру комплектування та соціальної підтримки наділений правом видавати накази і розпорядження у межах своїх повноважень. Оскільки до його повноважень та обов`язків, у силу Положення про ТЦК, відноситься належна організація персонально-якісного військового обліку та забезпечення правомірності видачі громадянам військово-облікових документів, то видача Наказу № 287, який якраз і має на меті забезпечення виконання вказаних обов`язків, є цілком правомірною.
З урахуванням викладеного, відповідач вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи, призвели до помилкового вирішення справи на користь позивача, а тому рішення суду першої інстанції про задоволення позову слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову до ІНФОРМАЦІЯ_4 відмовити повністю.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Зауважив, що у матеріалах справи наявні документи, які підтверджують факт попереднього виключення позивача з військового обліку на законних підставах (витяг з відповідного наказу, відомості з військово-облікового документа тощо), що було встановлено судом першої інстанції і не спростовано апелянтом, не надано жодного доказу визнання незаконним чи скасування попереднього рішення про виключення позивача з військового обліку у встановленому законом порядку, що виключає можливість ігнорування такого рішення. Також зауважив, що рішення про виключення з військового обліку має остаточний характер, а вимога ТЦК та СП до виключеної з військового обліку особи знову стати на військовий облік або її включення до реєстрів військовозобов`язаних без згоди громадянина є незаконною та порушує його конституційні права і свободи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 21.09.2021 позивача згідно його паперового військово-облікового документа - тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 16.04.2020 було взято на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_10 за зареєстрованим місцем проживання, про що зроблено відповідну відмітку у паперовому військово-обліковому документі.
В подальшому позивач отримав статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 3009-7001865960 від 21.08.2023, та у зв`язку зі зміною фактичного місця проживання 26.10.2023 було взято на тимчасовий військовий облік за новим місцем проживання у ІНФОРМАЦІЯ_11 , про що зроблено відповідну відмітку у паперовому військово-обліковому документі.
30.10.2023 позивач пройшов медичний огляд та на підставі статей 60А, 39Б, 61А графи ІІІ Розкладу хвороб та Таблиці додаткових вимог до стану здоров`я Наказу МО України від 14.08.2008 року № 402 був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 № 39/4479 від 30.10.2023.
30.10.2023 позивача було виключено з військового обліку на підставі довідки ВЛК № 39/4479 від 30.10.2023, про що в його паперовому військово-обліковому документі було зроблено відповідну відмітку начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 та скріплено гербовою печаткою.
Судом також встановлено, що 19.06.2025 позивач перевірив інформацію щодо своїх військово-облікових даних у електронній системі «Оберіг» через мобільний додаток «Резерв+» та дізнався, що вона є неповною та неточною, а саме: в сформованому через мобільний додаток «Резерв+» електронному військово-обліковому документі відображається наступна інформація: Категорія обліку: «військовозобов`язаний», Дійсний до: « ІНФОРМАЦІЯ_5 », Підстава зняття/виключення: «-», ТЦК та СП: « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
02.07.2025 у зв`язку з виявленими розбіжностями представник позивача звернувся до відповідача із заявою, якою просив внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно Закону № 1951-VIII відомості про непридатність ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до військової служби та виключення його з 30.10.2023 року з військового обліку на підставі п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону № 2232-XII відповідно до запису у його паперовому військово-обліковому документі - тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 16.04.2020, згідно якого позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі Довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 № 39/4479 від 30.10.2023.
Позивач зазначив, що відповіді за результатом розгляду заяви від 02.07.2025 станом на дату звернення до суду з цим позовом, від відповідача не надходило. 07.07.2025 представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом, яким просив повідомити про результат розгляду заяви від 02.07.2025. Відповіді за результатом розгляду адвокатського запиту від 07.07.2025, станом на дату звернення до суду з цим позовом, від відповідача не надходило. 
Вважаючи бездіяльність відповідача, що полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно Закону № 1951-VIII відомостей про непридатність до військової служби та виключення з військового обліку, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, що затверджене наказом Міністерства оброни України від 14.08.2008 № 402 (далі - Положення № 402) на момент проходження позивачем медичного огляду не було передбачено вимог щодо оформлення свідоцтв про хворобу на офіцерів запасу, які визнані непридатними до військової служби, пункт про оформлення свідоцтв про хворобу набув чинності з 2025 року. Відповідачем до матеріалів справи не надано жодних доказів на підтвердження скасування або зміни довідки ВЛК № 39/4479 від 30.10.2023 у встановленому Положенням № 402 порядку або ухвалення вищою (штатною) ВЛК іншої постанови щодо ступеня придатності позивача до військової служби. Також суд зазначив, що наказ, яким позивача поновлено на військовому обліку, є організаційно-розпорядчим актом відповідача як органу військового управління і сам по собі не може змінювати чи скасовувати медичний висновок ВЛК, прийнятий у формі довідки ВЛК та втілений у відповідному записі до військово-облікового документа позивача.
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів встановила таке.
Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 65 Конституції України встановлює, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-ХІІ), частина 1 статті 1 якого передбачає, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Частина 3 статті 1 Закону № 2232-ХІІ передбачає, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
За приписами частини 7 статті 1 Закону № 2232-ХІІ виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.
Відповідно до пункту 3 частини 6 статті 37 Закону № 2232-ХІІ виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які, зокрема, визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022.
Пунктом 2 вказаного Указу військовому командуванню разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Станом на час розгляду справи строк дії воєнного стану в Україні продовжений.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
За змістом пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно пункту 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Відповідно до частини 1 статті 34 Закону № 2232-ХІІ персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Закон № 1951-VIII визначає правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць.
Відповідно до статті 1 Закону № 1951-VIII Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Згідно зі статтею 3 Закону № 1951-VIII основними засадами ведення Реєстру є, зокрема, обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; повнота та актуалізація відомостей Реєстру про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; захищеність Реєстру та внесених до нього відомостей - держава гарантує захист бази даних Реєстру від несанкціонованого доступу та зловживання доступом, незаконного використання відомостей Реєстру, порушення цілісності бази даних Реєстру та його апаратного чи програмного забезпечення.
Стаття 9 Закону № 1951-VIII передбачає, що призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: 1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Згідно зі статтею 14 Закону № 1951-VIII ведення Реєстру включає: 1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним; 2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами; 3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення. 
Актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 затверджений Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок № 1487), відповідно до пункту 2 якого військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Пункт 20 Порядку № 1487 визначає, що військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.
Згідно пункту 79 Порядку № 1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема, організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; організовують та забезпечують зберігання облікової документації призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональних даних, які містяться в них; забезпечують громадян військово-обліковими документами та зберігання зданих або вилучених у призовників, військовозобов`язаних та резервістів військово-облікових документів; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього; виключають з військового обліку на підставі відповідних підтвердних документів осіб, які за рішенням суду визнані недієздатними, оголошені померлими (такими, що пропали безвісти), засуджені до позбавлення волі або померли; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього; виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559 затверджений Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок № 559).
Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку № 559 відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, повинні відповідати відомостям, що містяться в Реєстрі. У разі коли відомості, зазначені у графах 1-5, 13 та 14 військово-облікового документа на бланку, не відповідають відомостям, що містяться у Реєстрі, він вважається недійсним. Відповідність відомостей, зазначених у військово-обліковому документі на бланку, відомостям, що містяться в Реєстрі, перевіряється через: електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ.
У разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Реєстрі, громадянин України для внесення відповідних змін: у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку; в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку. Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Таким чином, з аналізу положень вищевказаного законодавства вбачається, що у Реєстрі має відображатись повна та дійсна інформація щодо призовників, військовозобов`язаних і резервістів, для забезпечення ведення військового обліку громадян України. Органи адміністрування Реєстру, зокрема, територіальні центри комплектування, зобов`язані вносити до Реєстру інформацію щодо призовників, військовозобов`язаних та резервістів, в тому числі і інформацію про проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи), а також проводити актуалізацію цієї інформації у разі її зміни.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що будучи достеменно впевненим, що він виключений з військового обліку, приймаючи до уваги факт внесення відомостей про непридатність до військової служби до його паперового військово-облікового документа, мав правомірні очікування стосовно того, що відносно нього посадові особи відповідача будуть діяти у відповідності до вимог законодавства та належним чином виконувати покладені на них обов`язки щодо внесення інформації до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення позивача з військового обліку. Починаючи з 2023 року, позивач зареєстрований в системі «Оберіг» через мобільний додаток «Резерв+» , однак 19.06.2025 він перевірив інформацію щодо своїх військово-облікових даних у електронній системі «Оберіг» через мобільний додаток «Резерв+» та дізнався, що вона є неповною та неточною, а саме: в сформованому через мобільний додаток «Резерв+» електронному військово-обліковому документі відображається наступна інформація: Категорія обліку: «військовозобов`язаний», Дійсний до: « ІНФОРМАЦІЯ_5 », Підстава зняття/виключення: «-», ТЦК та СП: « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
Проте, відповідно до відмітки в паперовому військово-обліковому документі та довідки ВЛК № 39/4479 від 30.10.2023, позивач є непридатним до військової служби та з 30.10.2023 він виключений з військового обліку військовозобов`язаних на підставі статей 60А, 39Б, 61А графи ІІІ Розкладу хвороб та Таблиці додаткових вимог до стану здоров`я Наказу МО України від 14.08.2008 року № 402.
02.07.2025 у зв`язку з виявленими розбіжностями представник позивача звернувся до відповідача з заявою, якою просив внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно Закону № 1951-VIII відомості про непридатність ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до військової служби та виключення його з 30.10.2023 з військового обліку на підставі п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону № 2232- XII відповідно до запису у його паперовому військово-обліковому документі - тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 16.04.2020, згідно якого позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі Довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 № 39/4479 від 30.10.2023.
Позивач зазначив, що відповіді за результатом розгляду заяви від 02.07.2025 станом на дату звернення до суду з цим позовом, від відповідача не надходило. 07.07.2025 представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом, яким просив повідомити про результат розгляду заяви від 02.07.2025. Відповіді за результатом розгляду адвокатського запиту від 07.07.2025, станом на дату звернення до суду з цим позовом, від відповідача не надходило. 
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно Закону № 1951-VIII відомостей про непридатність до військової служби та виключення з військового обліку, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
З урахуванням викладеного, в даному випадку спірним є питанням правомірності бездіяльності відповідача щодо внесення змін до Реєстру, зокрема, відомостей про непридатність ОСОБА_1 до військової служби та виключення його з 30.10.2023 з військового обліку на підставі п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону № 2232-XII та Довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 № 39/4479 від 30.10.2023, з огляду на подану позивачем заяву про неактуальність наявної в реєстрі інформації щодо нього.
Як зазначено судом вище, згідно зі статтею 9 Закону 1951-VIII призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право:
1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;
2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Окрім цього, згідно з приписами пунктів 3 та 4 Порядку № 559 у разі невідповідності відомостей, зазначених у реєстрі громадянин України для внесення відповідних змін: у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку; в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку. Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Тобто, наведеними положеннями чітко визначено, що виправленню недостовірних відомостей в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів передує звернення особи з відповідною заявою до органу ведення Реєстру.
В даному випадку позивачем дотримана вимога законодавства щодо звернення до відповідного центу комплектування, однак, відповідачем відповіді надано не було та не було внесено до Реєстру згідно Закону № 1951-VIII відомостей про непридатність до військової служби позивача та виключення його з військового обліку. 
Щодо правової підстави виключення позивача з військового обліку на підставі довідки ВЛК № 39/4479 від 30.10.2023, судом встановлено наступні обставини. 
Так, згідно довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 № 39/4479 від 30.10.2023 позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
Зазначений висновок ВЛК відображено у паперовому військово-обліковому документі позивача – тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 16.04.2020, де 30.10.2023 начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 зроблено відповідний запис про виключення ОСОБА_1 з військового обліку у зв`язку з непридатністю до військової служби, який засвідчено підписом посадової особи та скріплено гербовою печаткою відповідача.
Відповідач у відзиві на позов та в апеляційній скарзі не заперечує факту прийняття ВЛК зазначеної постанови щодо позивача, а також внесення на її підставі запису до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, однак вважає, що виключення позивача з військового обліку було здійснено з порушенням вимог Положення № 402, оскільки на офіцера запасу мала бути оформлена не довідка ВЛК, а свідоцтво про хворобу із подальшим затвердженням постанови ВЛК штатною (регіональною) ВЛК.
З посиланням на вказані обставини відповідач зазначає, що 21.08.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 було видано Наказ № 287 «Про поновлення на обліку військовозобов`язаних, які визнані військово-лікарськими комісіями ІНФОРМАЦІЯ_9 непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку з порушенням вимог керівних документів», яким, зокрема, передбачено поновлення на військовому обліку офіцерів запасу, виключених з військового обліку на підставі довідки ВЛК без свідоцтва про хворобу, та внесення відповідних змін до персонально-якісного обліку.
На підставі Наказу № 287 відповідач вважає позивача таким, що поновлений на військовому обліку, а тому зробив висновок про відсутність правових підстав для внесення до Реєстру відомостей про його виключення з військового обліку.
Оцінюючи наведені доводи відповідача, колегія суддів зазначає про наступне.
Виключення з військового обліку військовозобов`язаних відбувається відповідно до частини 6 статті 37 Закону № 2232-XII, відповідно до якої виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які, серед іншого, визнані непридатними до військової служби.
Непридатність до військової служби, яка є підставою для виключення військовозобов`язаного з військового обліку, встановлюється за результатами проведення медичного огляду. Відповідно до частини 13 статті 2 Закону 2232-XII, порядок проведення медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України. 
Процедура проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями, визначена Положенням № 402.
Згідно підпункту 22.1 глави 22 розділу II Положення № 402 дані про тих, хто пройшов медичний огляд (прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, військове звання, військова частина, місяць та рік призову на військову службу тощо), діагноз та постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби та про причинний зв`язок записуються в Книгу протоколів засідань ВЛК (ЛЛК).
Крім того, діагноз та постанови ВЛК записуються:
а) на військовослужбовців - у медичну книжку, за необхідності - у довідку ВЛК;
б) на кандидатів на навчання у ВВНЗ, з числа осіб:
цивільної молоді - у Картку медичного огляду кандидата на навчання у ВВНЗ, Картку медичного огляду того, хто вступає до ВВНЗ, який здійснює підготовку льотного складу (додаток 20);
військовослужбовців - у Картку медичного огляду кандидата на навчання у ВВНЗ та в медичну книжку;
в) на військовозобов`язаних, резервістів - у Картку обстеження та медичного огляду, а зміст постанови комісії, крім того, - у військовий квиток та облікову картку. У випадку діагностування у військовозобов`язаного, резервіста хвороби, зумовленої ВІЛ, діагноз та стаття Розкладу хвороб до військового квитка та облікової картки не записуються. На офіцерів запасу, визнаних ВЛК непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, а також на військовозобов`язаних, резервістів, які знаходяться на зборах та визнані непридатними до подальшого проходження зборів, складається Свідоцтво про хворобу;
г) на кандидатів на військову службу за контрактом, військовослужбовців, які залучаються до участі у МО, - у Картку амбулаторного обстеження та медичного огляду, у довідку ВЛК та в медичну книжку;
ґ) на членів сімей військовослужбовців - у довідку ВЛК або Свідоцтво про хворобу;
д) на працівників Збройних Сил України - у довідку ВЛК, а тих, які працюють з ДІВ, КРП, джерелами ЕМП, ЛВ та мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами, - у медичну картку амбулаторного хворого або медичну книжку.
Правилами пункту 22.5 глави 22 розділу II Положення № 402 визначено, що про ВЛК Свідоцтво про хворобу у воєнний час складається:
на всіх військовослужбовців, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців;
на офіцерів запасу, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
У всіх інших випадках у особливий період постанова ВЛК оформляється довідкою ВЛК. У воєнний час довідка на контроль у штатну ВЛК не направляється.
Відповідно до підпункту б) пункту 22.6 глави 22 розділу II Положення № 402 свідоцтво про хворобу підлягає розгляду, а постанова ВЛК - затвердженню: у воєнний час: на генералів (адміралів), а також на всіх осіб, які оглянуті у ГВМКЦ, - ЦВЛК, на всіх військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів - ВЛК регіону.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач є офіцером запасу. Відповідно до частини 9 статті 1 Закону № 2232-XII, військовозобов`язаними вважаються особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави. 
Позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 № 39/4479 від 30.10.2023, тобто під час дії військового стану.
Отже, з урахуванням підпункту 22.1 глави 22 розділу II Положення № 402 (в редакції станом на 30.10.2023), на позивача, як офіцера запасу, визнаного ВЛК непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, повинно було бути складено Свідоцтво про хворобу.
Однак, позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 № 39/4479 від 30.10.2023. 
Зазначений висновок ВЛК відображено у паперовому військово-обліковому документі позивача – тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 16.04.2020.
Відповідно до п. 3.8 глави 3 розділу II Положення № 402 після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов:
"Придатний до військової служби";
"Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)";
"Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку";
Обмежено придатний до військової служби.
На офіцерів запасу та у відставці подається особова справа, а на звільнених з військової служби з психічними розладами - висновок закладу охорони здоров`я (установи) про зміну або зняття раніше встановленого діагнозу, на підставі якого вони були ВЛК визнані непридатними (обмежено придатними) до військової служби. Штатна ВЛК за необхідності додатково запитує та спільно з головними (провідними) медичними фахівцями військово-медичних клінічних центрів вивчає всі медичні та інші документи, які характеризують стан здоров`я заявника у період проходження ним військової служби та після звільнення. Якщо при цьому буде встановлено, що є підстави задовольнити прохання заявника, штатна ВЛК через керівника районного, міського ТЦК та СП направляє його на огляд ВЛК районного, міського ТЦК та СП, гарнізонною або госпітальною ВЛК (за рішенням штатної ВЛК) з метою визначення придатності до військової служби на теперішній час. Результати огляду особи, звільненої з військової служби оформляються довідкою ВЛК або свідоцтвом про хворобу. Чотири примірники свідоцтва про хворобу (довідки ВЛК) направляються в штатну ВЛК. Після розгляду всіх документів штатна ВЛК подає у ЦВЛК свідоцтво про хворобу (довідку ВЛК) в трьох примірниках, на офіцерів запасу та у відставці - особову (на осіб, звільнених з військової служби з правом на пенсію - і пенсійну) справу, медичні карти стаціонарного (амбулаторного) хворого або витяги з них за період служби і після звільнення з військової служби, медичну книжку, медичну картку амбулаторного хворого або докладні витяги з них, акти огляду МСЕК та інші необхідні документи з обґрунтуванням думки з цього питання для прийняття остаточної постанови, у тому числі про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва).
Отже, вирішення питання про ступінь придатності особи до військової служби належить до виключної компетенції військово-лікарських комісій. Саме ВЛК приймає постанову про придатність, обмежену придатність чи непридатність до військової служби, а також про виключення з військового обліку за станом здоров`я.
Колегія суддів звертає увагу, що в даному випадку довідку ВЛК № 39/4479 від 30.10.2023 про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку було прийнято компетентним органом - ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Проведення медичного огляду позивача та видання довідки ВЛК № 39/4479 від 30.10.2023 відбувалось під час дії Положення № 402 (в редакції від 25.08.2023), відповідно до підпункту 22.1 глави 22 розділу II якого, на позивача, як офіцера запасу, визнаного ВЛК непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 повинно було скласти Свідоцтво про хворобу, яке було б підставою для виключення ОСОБА_1 з військового обліку.
Однак, будучи обізнаним із нормами чинного законодавства, ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_12 за результатом медичного огляду позивача було видано Довідку № 39/4479 від 30.10.2023, якою на підставі статей 60 А, 39 Б, 61 А графи III Розкладу хвороб, ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби з виключення з військового обліку. Зазначений висновок ВЛК відображено у паперовому військово-обліковому документі позивача – тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 16.04.2020.
При цьому, жодних обґрунтованих доводів щодо неправильності висновку ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 , викладеного в довідці № 39/4479 від 30.10.2023, про непридатність позивача до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статей 60 А, 39 Б, 61 А графи III Розкладу хвороб, апелянтом не наведено.
Враховуючи те, що на момент проходження позивачем медичного огляду та видачі Довідки № 39/4479 від 30.10.2023, Положення № 402 передбачало конкретно визначену форму постанови про непридатність до військової служби з військового обліку для офіцерів запасу, позивач як особа, на яку не покладено обов`язків щодо організації проведення ВЛК та документального оформлення її результатів, не може нести відповідальність за неправильність оформлення висновків ВЛК у формі Довідки замість Свідоцтва про хворобу. Тому, невірне документальне оформлення результатів медичного огляду у формі Довідки суб`єктом владних повноважень не може нести для позивача негативних наслідків та бути підставою для анулювання самого висновку про непридатність до військової служби та відмови у виключенні з військового обліку. 
Оскільки медичний огляд позивача було проведено компетентним органом, за результатом огляду цим органом позивача визнано непридатним позивача до військової служби з виключенням його з військового обліку, що відповідачем не оспорюється, а відомості про оформлений ВЛК документ внесено до паперового військово-облікового документа, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 мав законні очікування стосовно того, що посадовими особами відповідача буде внесено інформацію про виключення його з військового обліку до Реєстру.
Щодо поновлення позивача на військовому обліку на підставі Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 287 від 21.08.2024, судом встановлено наступні обставини. 
Відповідно до пункту 3.8 глави 3 роділу II Положення № 402 (в редакції станом на дату видачі Наказу № 287), постанови ВЛК ТЦК та СП щодо військовозобов`язаних приймаються згідно з главою 20 цього розділу.
Постанова ВЛК ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби, прийнята в облікових цілях в мирний час, дійсна протягом п`яти років з дня закінчення медичного огляду.
Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду.
Якщо в стані здоров`я військовозобов`язаного, за його зверненням або висновками лікарів закладу охорони здоров`я виникли зміни, то за направленням керівника ТЦК та СП проводиться повторний медичний огляд з метою визначення ступеня придатності до військової служби.
Під час дії особливого періоду постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про непридатність до військової служби військовозобов`язаних оформлюються свідоцтвами про хворобу (додаток 11 до цього Положення) у трьох примірниках, які не пізніше десятиденного строку з дня закінчення медичного огляду та перевірки ВЛК обласних (Київського та Севастопольського міських) ТЦК та СП, направляються на затвердження до штатних ВЛК згідно адміністративно-територіальної зони відповідальності за проведення військово-лікарської експертизи.
Інші постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП, на особливий період оформлюються довідкою військово-лікарської комісії (додаток 4 до цього Положення) у трьох примірниках.
Постанови ВЛК ТЦК та СП у формулюванні «Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)» не пізніше п`ятиденного строку з дня закінчення медичного огляду, направляються з метою контролю до ВЛК обласних (Київського та Севастопольського міських) ТЦК та СП.
Копія довідки ВЛК з підписом про ознайомлення та датою видається особі, яка пройшла медичний огляд.
З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що зміна, скасування чи перегляд постанови ВЛК може здійснюватися виключно в порядку та у спосіб, визначених Положенням № 402, шляхом проведення повторного або контрольного медичного огляду, розгляду матеріалів вищою чи штатною ВЛК, ухвалення нової постанови тощо.
Разом з тим, як слушно звернув увагу суд першої інстанції, відповідачем до матеріалів справи не надано жодних доказів на підтвердження скасування або зміни довідки ВЛК № 39/4479 від 30.10.2023 у встановленому Положенням про ВЛК порядку або ухвалення вищою (штатною) ВЛК іншої постанови щодо ступеня придатності позивача до військової служби.
Належних та допустимих доказів на підтвердження визнання недійсним чи виправлення запису у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного щодо виключення позивача з військового обліку до матеріалів справи не надано. 
Суд зазначає, що єдиним документом, на який посилається відповідач на підтвердження поновлення позивача на військовому обліку, є внутрішній наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 287 від 21.08.2024.
Однак, як правильно зазначив суд першої інстанції, вказаний наказ є організаційно-розпорядчим актом відповідача як органу військового управління і сам по собі не може змінювати чи скасовувати медичний висновок, прийнятий компетентним органом, хоча і в помилковій формі, та втілений у відповідному записі до військово-облікового документа позивача.
Повноваження територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, визначені, зокрема, Порядком № 1487, полягають в організації військового обліку, веденні відповідної документації, внесенні відомостей до Реєстру, але не включають повноважень щодо самостійної зміни постанов ВЛК та їх наслідків для статусу особи.
Суд зауважує що у разі наявності порушень при оформленні документів ВЛК, усунення таких порушень має здійснюватися у спеціальному порядку, визначеному Положенням про ВЛК, а не шляхом прийняття внутрішнього адміністративного акта територіального центру.
До моменту належного перегляду чи скасування постанови ВЛК № 39/4479 від 30.10.2023 року в передбаченому законом порядку така постанова, а також здійснений на її підставі запис у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного позивача є чинними та обов`язковими до виконання для відповідача як органу військового управління та органу ведення Реєстру.
Колегія суддів вважає хибними доводи відповідача про те, що позивач був виключений з військового обліку винятково на підставі довідки ВЛК, тобто без належної документальної підстави (свідоцтва про хворобу), що є підставою для поновлення його на військовому обліку, оскільки відповідачем не надано доказів порушення процедури проведення медичного огляду ОСОБА_1 , встановлення діагнозу та висновку ВЛК про придатність до військової служби позивача.
Водночас, посилання відповідача лише на порушення форми рішення ВЛК, не може бути підставою для анулювання самого висновку про непридатність до військової служби та відмови у виключенні з військового обліку. 
Отже, правильним є висновок суду першої інстанції, що довідка ВЛК № 39/4479 від 30.10.2023 та відмітка у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 16.04.2020 є належними та допустимими доказами того, що з 30.10.2023 позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за станом здоров`я.
Разом з тим, згідно з даними електронної системи «Оберіг», сформований позивачем електронний військово-обліковий документ станом на 19.06.2025 не містить відомостей про виключення з військового обліку.
Отже, відомості, що містяться в електронному військово-обліковому документі позивача, не відповідають відомостям його паперового військово-облікового документа та висновку ВЛК.
Разом з тим, відповідно до пункту 3 Порядку № 559 відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з пунктом 4 цього Порядку, у разі невідповідності відомостей, зазначених у військово-обліковому документі, відомостям, що містяться у Реєстрі, громадянин України звертається до відповідного ТЦК та СП із заявою про внесення змін, а такі зміни мають бути внесені протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Судовим розглядом встановлено, що 02.07.2025 представник позивача звернувся до відповідача із заявою про внесення до Реєстру відомостей про непридатність позивача до військової служби та виключення його з військового обліку з 30.10.2023 відповідно до запису у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного та довідки ВЛК № 39/4479 від 30.10.2023.
Доказів внесення таких змін до Реєстру в установлені строки відповідач суду не надав. Натомість, із матеріалів справи вбачається, що станом на час звернення до суду статус позивача в електронному військово-обліковому документі не відповідає його статусу, визначеному паперовим військово-обліковим документом.
Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням вищенаведеного, позивачем, на переконання суду, доведено протиправність дій відповідача щодо не внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про непридатність ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до військової служби та виключення його з 30.10.2023 з військового обліку на підставі п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на підставі Довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 № 39/4479 від 30.10.2023.
У свою чергу, відповідач не надав суду достатніх та переконливих доказів, які б спростовували правову позицію позивача.
З урахуванням вищенаведеного, усі інші доводи і заперечення сторін по справі на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.
Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02)).
Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що ефективним способом захисту порушеного права у цьому випадку є визнання протиправної бездіяльності відповідача, яка полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про непридатність ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до військової служби та виключення його з 30.10.2023 з військового обліку на підставі п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на підставі Довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 № 39/4479 від 30.10.2023.
Також, з метою захисту прав та інтересів позивача, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію відносно позивача про його виключення з військового обліку на підставі п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» згідно інформації, наявної у військово-обліковому документі - тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 16.04.2020 та довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 № 39/4479 від 30.10.2023.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, проте виходячи з інших підстав та мотивів, оскільки суд першої інстанції, приймаючи рішення про часткове задоволення позову, дійшов помилкового висновку про те, що Положенням № 402 на момент проходження позивачем медичного огляду не було передбачено вимог щодо оформлення свідоцтв про хворобу на офіцерів запасу, які визнані непридатними до військової служби, пункт про оформлення свідоцтв про хворобу набув чинності з 2025 року.
Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити в частині підстав та мотивів прийнятого рішення.
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2025 по справі № 320/35512/25 - змінити з підстав та мотивів часткового задоволення позовних вимог, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2025 року у справі № 320/35512/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		М.О. Семененко 	
Судді	   	З.Г. Подобайло   І.С. Чалий