1	Справа № 335/336/26  3/335/291/2026 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року м.Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН- НОМЕР_1 громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 

-за ч.1 ст.130 КУпАП,- 
ВСТАНОВИВ:
28.12.2025 року о 00-07 годині в м.Запоріжжя вул. Незалежної України,92 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet SSR д.н. НОМЕР_2 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу Alcotest Drager 6820 на місці зупинки. Результат 1,30% проміле. Тест №3788. З результатом згоден. Від керування відсторонений шляхом паркування. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9.а Правил Дорожнього руху за, що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КупАП .
У судове засідання призначене на 23.01.2026 року ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи був повідомлений шляхом СМС повідомлення на номер телефону, який зазначено у протоколі.
28.01.2026 року від адвоката Лихосенко Є.О., надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи. 30.01.2026 року адвокат ознайомлений з матеріалами справи. 10.02.2026 року ОСОБА_1 ознайомлений з матеріалами справи.
11.02.2026 року ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення на адресу місця проживання, яка вказана у протоколі про адміністративне правопорушення, судова повістка отримана 06.02.2026 року.
11.02.2026 року від адвоката Лихосенко Є.О. надійшла заява про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з зайнятістю у розгляді кримінальної справи.
23.03.2026 року ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи був повідомлений шляхом СМС повідомлення на номер телефону, який зазначено у протоколі.
23.03.2026 року від адвоката Лихосенко Є.О. надійшла заява про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з зайнятістю у розгляді кримінальної справи.
02.04.2026 року ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи був повідомлений шляхом СМС повідомлення на номер телефону, який зазначено у протоколі. 
02.04.2026 року Адвокат Лихосенко Є.О. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Окрім цього, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.
Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.
Відповідно до Глави 21 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 в судові засідання призначені на 23.01.2026, 11.02.2026,23.03.2026,02.04.2026 року для спростування вини не з`явився, суд оцінює вказані клопотання як намагання уникнути встановленої адміністративної відповідальності правопорушником за вчинене адміністративне правопорушення при наявності допустимих та належних доказів, шляхом зловживання їхніми правами, а саме, умисного затягування строку, передбаченого ст. 38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення, шляхом подання вищезазначених клопотань про відкладення судових засідань та неявку в судові засідання.
В даному випадку, із поданих заяв та клопотань, вбачається, що ОСОБА_1 достовірно відомо про наявність адміністративної справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в провадженні суду, що вбачається з поданої ним заяви про ознайомлення, а тому беручи до уваги вимоги ст. 268 КУпАП
Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 суд враховує, що останній був добре обізнаний з фактом складення на нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП та повідомлявся про час і місце розгляду справи.
Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вважає, що слід вирішити справу у відсутності ОСОБА_1 та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно із п.2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, підтверджується наступними доказами а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№552639 від 28.12.2026 року; результатом спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810. Результат 1,30 проміле тест №3788, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, направленням на огляд водія, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських з місця події, на якому зафіксовано процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Даний протокол відповідає вимогам ст.ст.254-256 КУпАП, складений уповноваженою особою, належним чином зазначено суть адміністративного правопорушення, відомості про особу яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи. 
Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі – Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
При обранні адміністративного стягнення суд дотримується також приписів ст.23 КУпАП України, якою передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд у відповідності до роз`яснень, які містяться в п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року, враховує характер вчиненого правопорушення, рівень небезпеки, дані про особу правопорушника, який згідно бази даних підсистеми «Адмінпрактика», протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за ст.130КУпАП.
З урахуванням викладеного, з метою виховного впливу і запобігання вчиненню зазначеною особою нових правопорушень, дотримання безпеки дорожнього руху в Україні, суд приходить до висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, у вигляді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст.33, 130, 251, 252, 279, 280, 283-285 КУпАП, суд –

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) гривень (ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300 Код отримувача: 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (IBAN): UA708999980313000149000008001, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300 )з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави понесені судові витрати у сумі 665 гривні 60 копійок. (ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UА908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106)
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не була подана.
Відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір 34000,00 грн. штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя Ю. В. Апаллонова