Справа №573/724/26 
Номер провадження 1-кс/573/64/26 

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2026 року   м. Білопілля
Слідчий суддя Білопільський районний суд Сумської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №12026200570000201 від 07.04.2026, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 259 КК України, 
ВСТАНОВИВ: 

Під час досудового розслідування встановлено, що 07.04.2026 о 15:14 год. до ЧЧ ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 з мобільного номеру: НОМЕР_1 про те, що в с-ще.Миколаївка, Сумського району, Сумської області заміновано службовий автомобіль поліцейських марки «Рено» та через 15 хвилин відбудеться вибух. Вказане повідомлення є завідомо неправдивим повідомленням про підготовку вибуху, що загрожують загибеллю людей.
07.04.2026 в період часу з 17:53 год. по 20:25 год. старшим слідчим СВ ВП №1 (м.Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області капітаном поліції ОСОБА_6 , в с-ще. Миколаївка, по вул. Заводська, біля буд. № 54, Сумського району, Сумської області, в порядку ст. 208 КПК України, проведено затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , під час обшуку якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Vivo», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 в якому знаходилось сім-карта оператора мобільного зв`язку «ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з номерами « НОМЕР_4 », який в подальшому запаковано до спецпакету PSP № 1022541. 
07.04.2026 старшим слідчим СВ ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 вилучений мобільний телефон визнано речовим доказом.
Данна вилучена річь може бути використана, як доказ під час розслідування кримінального провадження та судового розгляду, а також мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. 
Для подальшого повного та всебічного розслідування кримінального правопорушення для встановлення об`єктивних обставин події, необхідно забезпечити збереження, унеможливити приховування чи втрату, псування, зникнення речових доказів у кримінальному правопорушенні.
Слідство вважає, що не застосування арешту на зазначене вище майно може призвести до його втрати, приховання чи знищення слідів злочину та неможливості використання таких речей та інформації, яка в них міститься в якості доказів.
У судове засіданні старший слідчий відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без її участі у в`язку із зайнятістю.
Власник майна ОСОБА_5 долучив заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність заперечень щодо накладання арешту на належне йому майно.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі не прибуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється. 
Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків. 
Відповідно до загальних положень Кримінального процесуального кодексу України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим законом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, що знайшло також свій розвиток і у положеннях КПК, які регламентують порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Частиною першою статті 170 КПК України поняття арешту майна визначено як тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, а також можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
В силу п. 1 ч. 2, ч. 3, ч. 10 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому разі арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Таким чином, є достатні підстави вважати, що вилучене 07.04.2026 під час обшуку речей відповідає критеріям віднесення майна до речових доказів, визначеного ст.98 КПК України. 
На підставі вищевикладеного, вказане майно визнано речовим доказом за постановою старшого слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 від 07.04.2026, а тому з боку слідчого необхідне вжиття заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на зазначене майно.
На даному етапі суд вважає використання вказаного майна як доказу в кримінальному провадженні цілком можливим, у зв`язку з наявністю обґрунтованих підстав вважати, що вказане майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також забезпечення проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування та запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження зазначеного майна, яке відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а тому необхідне накладення арешту на це майно.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого про арешт тимчасового вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.
Враховуючи принцип розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання слідчого про арешт майна з метою збереження речових доказів з підстав, зазначених у клопотанні, відповідає вимогам процесуального закону, а відтак підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 107, 170-173, КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №12026200570000201 від 07.04.2026, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 259 КК України, задовольнити. 
Накласти арешт на вилучені в ході обшуку від 07.04.2026 на речі:
- мобільний телефон марки «Vivo», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 в якому знаходилось сім-карта оператора мобільного зв`язку «ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з номерами « НОМЕР_4 », який був виявлений та вилучений в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України.
Визначити місцем зберігання арештованого майна до скасування арешту у встановленому КПК України порядку – камеру зберігання речових доказів ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: