Справа № 314/279/25
Провадження № 1-кп/314/435/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.04.2026         м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 12025087210000001 від 01.01.2025 щодо
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мирбашир Азербайджан, азербайджанця, громадянина України, який має повну середню освіту, не працює, пенсіонер, особа з інвалідністю 2 групи, одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області в порядку ст.ст. 291, 474 КПК України надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, разом з угодою про визнання винуватості.
Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_3 в першій декаді листопада 2024 (точно дати та часу не встановлено в ході досудового розслідування), реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне придбання наркотичних засобів без мети збуту, знаходись в лісосмугі поблизу с. Купріянівка Запорізького району Запорізької, шляхом збирання дикорослих рослин, які він виявив у вказаному місці, незаконно придбав наркотичний засіб канабіс. 
Після чого, ОСОБА_3 , діючи з прямим кримінально-протиправним умислом, направленим на незаконне зберігання та виготовлення вищевказаного наркотичного засобу без мети збуту, взяв щойно зібрані вищезазначені рослини та переніс до приміщення господарської будівлі, яка розташована на території домоволодіння АДРЕСА_1 , тобто за власним місцем проживання, де в період часу з першої декади листопада 2024 року по 09.01.2025 незаконно зберігав та шляхом природнього висушування з метою отримання наркотичного засобу, готового до вживання, незаконно виготовляв наркотичний засіб канабіс. 
У період часу з першої декади листопада 2024 року по 09.01.2025 ОСОБА_3 неодноразово, шляхом паління вживав за допомогою саморобного пристосування яке складалося з фрагментів верхньої та нижньої частин полімерних пляшок та дерев`яної пробки з металевою вставкою, невстановлену кількість наркотичного засобу-канабісу, та отримав внаслідок зазначеного процесу наркотичну речовину-екстракт канабісу, яку ОСОБА_3 також зберігав за місцем свого мешкання без мети збуту. 
09.01.2025 в період часу з 07 години 20 хвилин по 08 голину 21 хвилину працівниками поліції було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_3 , а саме домоволодіння АДРЕСА_1 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено засоби та речовини, які відповідно до висновку експерта №СЕ-19/108-25/785-НЗПРАП від 10.01.2025: «Надання на дослідження рослинна речовина сіро-зеленого кольору в середні паперового згортку та паперового конверту, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено-канабіс». На поверхнях наданого на дослідження пристосування для паління яке складається з фрагменті верхньої та нижньої частин полімерних пляшок та дерев`яна пробка з металевою вставкою, виявлений наркотичний засіб, обіг якого обмежено-екстракт канабісу. Загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину складає 38,305 г. Маса екстракту канабісу в перерахунку на суху речовину, складає 0,332 г». вказані наркотичні засоби ОСОБА_3 незаконно придбав, виготовив та зберігав без мети збуту.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 15.01.2025 між прокурором-стажистом на посаді прокурора Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №12025087210000001, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , у приміщенні службового кабінету Запорізької окружної прокуратури Запорізької області за адресою: м.Вільнянськ, пров.Торговий, 1.
Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 309 КК України. Підозрюваний ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди було узгоджено покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_3 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у виді штрафу розміром 1000 ( однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Прокурор у судовому засіданні просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила, що умови угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законів, угода укладена з дотриманням усіх вимог законодавства, укладення угоди сторонами було добровільним, а її умови не суперечать інтересам обвинуваченого, тому просила затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, підозрюваного або обвинуваченого.
Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:
1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;
2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;
3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, унаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, унаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, віднесене до проступку, а отже угода відповідає вимогам закону.
Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди прокурор та обвинуваченого, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб унаслідок укладання такої угоди судом не встановлено, угода не суперечить інтересам суспільства.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст.473, ст.ст.394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, положення ч. 4 ст. 474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.
Суд переконався, що укладення угоди є цілком добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.
Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Розподіл судових витрат суд здійснює згідно зі ст. 124 КПК України. При цьому, суд вбачає за доцільне стягнути з обвинуваченого документально підтверджені витрати на залучення експерта на суму 1 989,75 грн. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 373, 374, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 15.01.2025, укладену між прокурором-стажистом на посаді прокурора Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №120250872100000001, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 15.01.2025 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні №120250872100000001 (висновок експерта Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/108-25/785-НЗПРАП від 10.01.2025) у розмірі 1 989,75 грн. 
Речові докази: наркотичний засіб обіг якого обмежено-канабіс, загальна маса якого в перерахунку на висушену речовину складає 38,305 г, наркотичний засіб обіг якого обмежено екстракт канабісу, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,332 г , передані на зберігання до камери речових доказів відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області – знищити.
Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя                   ОСОБА_8 
03.04.2026