КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Єдиний унікальний номер справи № 752/18347/25 Головуючий у суді першої інстанції - Бондаренко Г.В.
Номер провадження № 33/824/1213/2026 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд в складі судді Яворського М.А., за участю секретаря судового засідання Марченко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником Флященком Михайлом Олександровичем, на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2025 року щодо притягнення: 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 ,
до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, - 
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №387950 від 11 липня 2025 року, водій  ОСОБА_1 , 24 червня 2025 року о 11 годині 00 хвилин в місті Києві по вулиці Бойчука, 43, керував транспортним засобом «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога в КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, вул. Чорних Запорожців, 20. За результатом огляду  ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди).
Вказаними діями  ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605, 60 грн.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням захисник ОСОБА_1 - Флященко М.О. подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що у матеріалах справи зазначено, що 24 червня 2025 року о 11 годині 00 хвилин у м. Києві по вул. Бойчука, 43 інспекторами патрульної поліції було зупинено транспортний засіб Renault Duster, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .
Відповідно до долученого до матеріалів справи відеозапису, станом на 11 годину 00 хвилин вказаний транспортний засіб у русі не перебував, ОСОБА_1 ним не керував, а інспектори патрульної поліції за зазначеною адресою зупинку транспортного засобу Renault Duster, д.н.з. НОМЕР_1 не здійснювали, у зв`язку з чим не могли встановити факт керування.
Разом з тим, датою складання протоколу є 11 липня 2025 року, тобто через 15 днів з моменту складання висновку щодо результатів медичного огляду від 26 червня 2025 року.
Ознаки блідості шкіри обличчя та тремтіння пальців рук ОСОБА_1 були зумовлені його фактичним тривалим (близько трьох годин) перебуванням на місці без належного процесуального оформлення працівниками патрульної поліції.
Вказує, що підтверджуюче дослідження на вміст наркотичного засобу лікарем не проводилось, оскільки забір крові в ОСОБА_1 не здійснювався, що підтверджується долученим до матеріалів справи відеозаписом. Висновок складався через 2 дні після проведення огляду ОСОБА_1 за його особистої відсутності та відсутності поліцейського.
Вказане є порушенням вимог затвердженої наказом № 1452/735 Інструкції «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Разом з тим, результати медичного огляду для встановлення факту вживання наркотичних засобів вважаються достовірними за умови, що вони були отримані під час медичного обстеження, поєднаного з лабораторними дослідженнями, результати яких зафіксовані в акті та висновку.
Апелянт, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в апеляційному суді, в судове засідання не з`явився. 
23 лютого 2025 року від захисника  ОСОБА_1 - Флященко М.О. на адресу апеляційного суду надійшла заява в якій останній повідомляє, що підтримує апеляційну скаргу в повному обсязі та просить її задовольнити, а справу розглянути без його участі та участі  ОСОБА_1 .
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, доводи апелянта про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2025 року, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.
З матеріалів справи вбачається, вперше представник апелянта подав апеляційну скаргу 21 жовтня 2025 року (а.с. 32 - 44).
Разом з тим, постановою Київського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , поданою захисником Флященком М.О., була повернута особі, яка її подала (а.с. 47 - 49).
Повторно апелянт звернувся до суду із апеляційною скаргою 22 вересня 2025 року (а.с 54 - 76). 
Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити захиснику  ОСОБА_1 , адвокату Флященко М.О.  строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2025 року як такий, що пропущений з поважних причин.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Постанова судді суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам.
Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Крім того, п. 2.9-А Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином,  ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №387950 від 11 липня 2025 року, водій  ОСОБА_1 , 24 червня 2025 року о 11 годині 00 хвилин в місті Києві по вулиці Бойчука, 43, керував транспортним засобом «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога в КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, вул. Чорних Запорожців, 20. За результатом огляду  ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди). Вказаними діями  ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с. 2-3).
Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» від 26 червня 2025 року зазначено, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, а в його організмі виявлено канабіноїди (а.с. 4).
Після проходження огляду у лікаря нарколога ОСОБА_2 працівником поліції було вручено повідомлення про запрошення до підрозділу поліції 11 липня 2025 року о 09 год. 00 хв. для складання протоколу про адміністративне правопорушення, останній із ним ознайомився та проставив власноручний підпис (а.с. 5 ).
Крім того, до матеріалів справи також долучено копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 24 червня 2025 року, відповідно до якої щодо ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме 24 червня 2025 року керуючи транспортним засобом «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 о 12 год 08 хв в м. Київ по вул. Михайла Бойчука, 43 водій керував ТЗ без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних ТЗ або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса. (а.с. 7).
Також в матеріалах справи містяться відеозаписи із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП 24 червня 2025 відносно ОСОБА_1 (а.с. 9).
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб.
Так, із долученого відеозапису встановлено, що водій разом із працівниками працівники поліції перебуває на стаціонарному блокпосту, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Бойчука, 43. В ході перевірки документів працівниками поліції та за перевіркою в базі «Армор», працівниками поліції встановлено, що у водія були злочини пов`язані з наркотиками. (10:24:12). Працівник поліції запропонував провести поверхневий огляд транспортного засобу та самого ОСОБА_1 , на що останній погодився (10:29:48). В ході спілкування працівник поліції повідомив, що вбачає ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння та запропонував пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі у лікаря нарколога (10:38:22).. У відповідь на що той погодився після чого водій був доставлений до медичного закладу, де лікар провів його огляд з метою виявлення клінічних ознак наркотичного сп`яніння. Також лікарем здійснено відбір біологічного середовища з метою проведення лабораторних досліджень. Лікар повідомив працівників поліції і ОСОБА_1 , що висновок за результатами медичного огляду буде виготовлений 11 липня 2025 року.
Дані відеозаписи ретельно було перевірено судом першої інстанції і обґрунтовано покладено в основу прийнятого рішення, як належний та допустимий доказ.
Отже, зазначені вище документи підтверджують керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, будь-яких зауважень, доповнень чи пояснень до них, останнім, надано не було. 
Матеріали справи не містять жодних клопотань про те, що ОСОБА_1 не згідний із результатами проведеного огляду, а неправомірні дії працівників поліції щодо порушення його огляду на стан наркотичного сп`яніння на що посилається в апеляційній скарзі, не були предметом окремого оскарження в суді.
Апеляційний суд звертає увагу, що доводи апеляційної скарги є тотожними клопотанню про закриття провадження у справі, поданого до суду першої інстанції, який надав їм належну оцінку та розглянув з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що огляд в КНП «КМНКЛ «Соціотерапія»проведено неналежним чином через відсутність в матеріалах справи даних аналізу крові та сечі не заслуговують на увагу, оскільки за результатами висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який вноситься до акта медичного огляду.
Відповідно до пункту 18 розділу III Інструкції № 1452/735, акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.
Стороною захисту не надано суду першої і апеляційної інстанції Акт медичного огляду та відповідне клопотання про його витребування не заявлялось.
При розгляді справ суд позбавлений можливості з власної ініціативи збирати докази, на що звернув увагу Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Гайдашевський проти України» (заява №11553/21), яке набуло статусу остаточного 06 травня 2025 року.
Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складено лікарем закладу охорони здоров`я - КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Підстави не довіряти цьому доказу, який є належним, допустимим і достовірним у суду відсутні, тому суд першої інстанції правомірно поклав цей доказ в основу постанови.
Право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене пунктом 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ N 476 (476-2015-п) від 08.07.2015, N 888 (888-2015-п) від 28.10.2015).
Доказів на спростування обставин зазначених у Висновку КНП «КМНКЛ «Соціотерапія»від 24 червня 2025 року суду надано не було, не надано доказів оскарження стороною захисту вищевказаного висновку лікаря з підстав його неповноти або неправильності, на момент розгляду протоколу в суді висновок не скасований, не визнано дії лікаря щодо його складання незаконними.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що докази, які є в матеріалах справи є неналежними і недопустимими, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_1 проходив огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, за результатами якого лікарем у ОСОБА_1 встановлений стан наркотичного сп`яніння.
Доводи про те, що протокол складено з порушенням строку передбаченого Законом, також є безпідставними та такими, що не можуть бути підставою для закриття провадження, оскільки вина ОСОБА_1 доведена належними та допустимими доказами, такими як медичний висновок, та відеозапис з бодікамер поліцейського. Строк притягнення до відповідальності та застосування адміністративного покарання не закінчився.
Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.
При цьому, апеляційний суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі "Руїз Торіха проти Іспанії"). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії").
Постанова суду першої інстанції містить достатні мотиви для відповіді на істотні доводи щодо не керування транспортним засобом у визначений в протоколі день, час та місце, а також те, що поліцейськими при складанні протоколу не роз`яснені права. Крім того, такі обставини були предметом перевірки під час апеляційного перегляду.
За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, місцевим судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2025 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Флященком М.О., слід залишити без задоволення.
Керуючись положеннями статті 284, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Поновити захиснику  ОСОБА_1 , адвокату Флященко Михайлу Олександровичу  процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2025 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану захисником Флященком Михайлом Олександровичем, на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2025 року,залишити без задоволення.
Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2025 рокузалишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя
Київського апеляційного суду М.А.Яворський