ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року	Львів	Справа № 380/5596/24 пров. № А/857/14706/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді: Носа С.П.,
суддів: Кухтея Р.В., Шевчук С.М.,
за участю секретаря судового засідання: Порцін В. Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року у справі № 380/5596/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, стягнення моральної та матеріальної шкоди,
суддя(і) у І інстанції Гавдик З. В.,
час ухвалення рішення не зазначено,
місце ухвалення рішення м. Львів,
дата складення повного тексту рішення  24 лютого 2025 року,
ВСТАНОВИВ:
Позивач – ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому із врахуванням заяв про уточнення позовних вимог просила:
- визнати дії, рішення та бездіяльність Львівського районного управління поліції №2 Відділу поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області протиправними, що полягають у не скеруванні заяви ОСОБА_1 від 04.09.2023 р. реєстраційний № 15224 до компетентного органу для розгляду по суті;
- визнати дії, рішення та бездіяльність Львівського районного управління поліції №2 Відділу поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області протиправними, що полягають у невчасному скеруванні заяви ОСОБА_1 від 04.09.2023 р. реєстраційний № 15224 до компетентного органу для розгляду по суті; 
- визнати дії, рішення та бездіяльність Львівського районного управління поліції №2 Відділу поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області протиправними, що полягають у скеруванні заяви ОСОБА_1 від 04.09.2023 р. реєстраційний № 15224 до некомпетентного органу для розгляду - начальнику Головного управління юстиції у Львівській області Андрію Багряку листом від 08.09.2023 року; 
- визнати дії, рішення та бездіяльність Львівського районного управління поліції №2 Відділу поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області протиправними, що полягають у порушенні Закону України “Про звернення громадян” при розгляді заяви ОСОБА_1 від 04.09.2023 р. № 15224 та зобов`язати розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.09.2024 р. № 15224 щоб скерувати її до компетентного органу, який є вище стоячою інстанцією, а саме до Львівського окружного адміністративного суду для розгляду по суті;
- відшкодувати завдану моральну шкоду протиправними діями, рішеннями та бездіяльністю Львівського районного управління поліції № 2 Відділу поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області в сумі 5000000,00 (п`ять мільйонів) гривень;
- відшкодувати завдану матеріальну шкоду протиправними діями, рішеннями та бездіяльністю Львівського районного управління поліції № 2 Відділу поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області в сумі 3000,00 (три тисячі) гривень.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.09.2023 позивачка знаходилася в Львівському окружному адміністративному суді та не змогла отримати для ознайомлення матеріали справи № 380/17449/23, у зв`язку з чим виник конфлікт з працівниками суду та відповідно, позивачкою було викликано патрульну поліцію за номером “102”. Поліцейські Управління патрульної поліції у Львівській області посприяли у суді швидшому отриманню матеріалів справи для ознайомлення ОСОБА_1 . Екіпаж патрульної поліції відібрав заяву та зареєстрував її з поданням до Відділу поліції № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області. 08.09.2023 позивачка отримала відповідь від відповідача № 15224/38/01-23 від 08.09.2023 про те, що скарга була зареєстрована, опрацьована та згідно зазначеного прохання позивачки направлена до Головного управління юстиції у Львівській області. 30.11.2023 відповідачем листом № 15224/38/01-23 від 30.11.2023 скеровано копії матеріалів за вх. № 8006 від 22.11.2023, які зареєстровані у відділі поліції № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області, з приводу скарги від гр. ОСОБА_1 , щодо неправомірних дій працівників Львівського окружного адміністративного суду голові Львівського окружного адміністративного суду. Позивачка зазначає, що вказаними протиправними рішеннями, діями та бездіяльністю відповідача їй завдано матеріальну шкоду в сумі 3000,00 грн та моральну шкоду в сумі 5000000,00 (п`ять мільйонів) гривень, через моральні страждання та переживання.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року в позові відмовлено повністю.
Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив позивач, який просить рішення суду першої інстанції скасувати. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення суду створює перешкоди у доступі до правосуддя, справа розглянута формально, чим порушено ст.6 Конвенції, позивачка не отримала судового захисту, розгляд справи проведено упереджено.
У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Національної поліції у Львівській області підтримало доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, заперечило обґрунтованість апеляційних вимог та просило залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
Позивач в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримала, просила їх задовольнити.
Представник Головного управління Національної поліції у Львівській області в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив відмовити в її задоволенні.
Інші учасники справи явки уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, хоча були належно повідомлені про дату, місце і час судового засідання.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що 04.09.2024 позивачка звернулась до відповідача із заявою наступного змісту: “04.09.2023р. о 8:20 год. прийшла до Львівського окружного адміністративного суду щоб ознайомитися з матеріалами справи 380/17449/23. Матеріали справи зі слів помічника судді Костецького нададуть через 10 – 15 хвилин, але через 18 хв. він відмовив. Хотіла звернутися до керівника апарату суду, але відсутні будь-які дані про число його внутрішнього телефону.
Працівник служби судової охорони ОСОБА_2 повідомила мене, що число телефону внутрішнього керівника апарату суду “113”. Я зателефонувала на це число, але ніхто не відповідав.
Була вимушена звернутися до патрульної поліції для вирішення конфлікту.
За час коли приїхав патруль поліції, прийшов керівник апарату, але нічим не допоміг.
Лише завдяки патрульному екіпажу мені принесли матеріали справи 380/17449/23 на ознайомлення.
Прошу відповідно до ЗУ “Про звернення громадян” вирішити питання чому у Львівському окружному суді відсутня у вільному доступі інформація щодо контактів з керівником апарату суду.
Якщо це не у Вашій компетенції перенаправити дану заяву до компетентного органу”. 
Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ст. 1 Закону України “Про звернення громадян” (в редакції на час спірних правовідносин), громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Особи, які не є громадянами України і законно знаходяться на її території, мають таке ж право на подання звернення, як і громадяни України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами.
Статтею 3 цього ж Закону передбачено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.
Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
Згідно із ст. 4 цього ж Закону, до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.
Відповідно до ст. 5 цього ж Закону, звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне).
Звернення може бути усним чи письмовим.
Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні "гарячі лінії" та записується (реєструється) посадовою особою.
Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).
У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.
Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.
Стаття 7 цього ж Закону встановлює, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.
З матеріалів справи видно, що позивач звернулась до відповідача із заявою в якій висловила наступне прохання: “Прошу відповідно до ЗУ “Про звернення громадян” вирішити питання чому у Львівському окружному суді відсутня у вільному доступі інформація щодо контактів з керівником апарату суду”. 
По суті незгода позивача із рішеннями, діями та бездіяльністю відповідача, на думку позивача полягає у невчасному скеруванні її заяви до компетентного органу для розгляду по суті та її скерування до некомпетентного органу. 
Відповідно до ст. 24 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” (в редакції на час спірних правовідносин), голова місцевого суду контролює ефективність діяльності апарату суду, погоджує призначення на посаду керівника апарату суду, заступника керівника апарату суду, а також вносить подання про застосування до керівника апарату суду, його заступника заохочення або накладення дисциплінарного стягнення відповідно до законодавства. Голова місцевого суду здійснює інші повноваження, визначені законом. Голова місцевого суду з питань, що належать до його адміністративних повноважень, видає накази і розпорядження.
Так, 04.09.2023 позивачка знаходилася у Львівському окружному адміністративному суді та, з її слів, не змогла отримати для ознайомлення матеріали справи № 380/17449/23, у зв`язку з чим виник конфлікт з працівниками суду, позивачкою викликано патрульну поліцію, екіпаж якої відібрав згадану вище заяву та зареєстрував її.
Щодо позовних вимог позивачки про визнання дій, рішень та бездіяльності відповідача протиправними, що полягають у не скеруванні, невчасному скеруванні, скеруванні її заяви від 04.09.2023 за № 15224 до не компетентного органу для розгляду по суті, то відповідач у відповідності до вимог ч. 3 ст. 7 Закону України “Про звернення громадян” в термін не більше п`яти днів переслав вищевказану заву позивачки до належного на його думку відповідного органу. 
Позивачка не спростовує факту, що на свою заяву від 04.09.2023 отримала відповідь від 08.09.2023 про те, що її заяву направлено до Головного управління юстиції у Львівській області. 
Щодо позовних вимог позивачки про визнання дій, рішення та бездіяльності відповідача протиправними, що полягають у порушенні, на її думку, Закону України “Про звернення громадян” при розгляді її заяви від 04.09.2023 за № 15224 та зобов`язання таку заяву скерувати до компетентного органу, який є вище стоячою інстанцією, а саме до Львівського окружного адміністративного суду для розгляду по суті, то відповідач повернуті від Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції матеріали заяви позивачки скерував голові Львівського окружного адміністративного суду.
З приводу наведеного, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 155 Закону України “Про судоустрій і статус суддів”, організаційне забезпечення роботи суду здійснює його апарат, який очолює керівник апарату. Стаття 24 цього ж Закону передбачає, що саме голова місцевого суду контролює ефективність діяльності апарату суду.
Таким чином, прохання позивачки перед відповідачем: “Прошу відповідно до ЗУ “Про звернення громадян” вирішити питання чому у Львівському окружному суді відсутня у вільному доступі інформація щодо контактів з керівником апарату суду”, правомірно скеровано відповідній особі. 
Щодо позовних вимог позивачки про відшкодування завданої їй моральної шкоди протиправними діями, рішеннями та бездіяльністю відповідача в сумі 5000000,00 грн та завданої матеріальної шкоди протиправними діями, рішеннями та бездіяльністю відповідача в сумі 3000,00 грн, то такі задоволенню не підлягають, оскільки є похідними позовними вимога, та не можуть бути задоволені окремо.
За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції, яким відмовлено в задоволенні позову, є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування.
Згідно статі 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241, 250, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року у справі № 380/5596/24 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. М. Шевчук	
Повне судове рішення складено 16.04.2026