Справа № 308/1273/26
3/308/631/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2026 року          м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

22.01.2026, о 15 год. 40 хв., в м. Ужгород, вул. Підградська, 29, водій ОСОБА_1 , будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП, керував автомобілем «Nissan Qashqai», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.
У судове засідання  ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, зокрема, шляхом надіслання повідомлення з судовою повісткою про виклик до суду у додаток «Viber», яке доставлено 30.01.2026, про причини неявки не повідомлено.
При цьому враховую, що рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Крім того, практика Європейського суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
За таких обставин, вважаю за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, вважаю, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП – дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст. 7 КУпАП).
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з приписами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
За приписами п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, стверджується зібраними у справі доказами, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №572898 від 22.01.2026, з якого вбачається, що ОСОБА_1 своїми підписами в протоколі підтвердив, що права та обов`язки йому роз`яснені, зі змістом протоколу ознайомлений, його копію отримав, що до протоколу внесені правильні дані щодо його особи, від надання пояснень по суті порушення відмовився на підставі ст. 63 Конституції України;
копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6550198 від 22.01.2026, з якої вбачається, що ОСОБА_1 поліцейським притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та піддано стягненню;
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд проведений у зв`язку з виявленими в ОСОБА_1 ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів;
результатами тестування на приладі «Drager Alcotest 6810», тест №2222 від 22.01.2026, результат – 1,51 проміле;
розпискою ОСОБА_1 від 22.01.2026, згідно з якою ним підтверджено факт залишення на зберіганні автомобіля «Nissan Qashqai», номерний знак НОМЕР_2 , за адресою: м. Ужгород, вул. Підградська, 29;
наявними у матеріалах справи та дослідженими відеозаписами з нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, які містяться на оптичному диску DVD+R, що доданий до протоколу.
Довідкою про повторність притягнення до відповідальності, складеною 26.01.2026 старшим інспектором відділу адміністративної практики УПП в Закарпатській області ДПП старшого лейтенанта поліції Діани Пастики, підтверджується, що згідно з обліковими базами даних Інформаційного порталу Національної поліції України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було складено наступні адміністративні матеріали: за ч. 1 ст. 130 КУпАП: 27.05.2025 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №343602. Згідно з рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №308/7924/25 від 16.10.2025 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування на 1 рік; за ч. 1 ст. 130 КУпАП: 30.03.2025 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №285548. Згідно з рішенням Закарпатського апеляційного суду №308/4789/25 від 25.07.2025 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавлення права керування на 1 рік; за ч. 1 ст. 130 КУпАП: 12.10.2024 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №149176. Згідно з рішенням Закарпатського апеляційного суду №308/17071/24 від 26.06.2025 накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування на 1 рік; за ч. 1 ст. 130 КУпАП: 06.07.2024 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №565086. Згідно з рішенням Закарпатського апеляційного суду №308/11519/24 від 11.04.2025 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування на 1 рік.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, відповідно до вимог ст. 252, 280 КУпАП.
Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, та його винуватість у вчиненні, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Разом з тим, суддя зазначає, що при прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами. Суддя, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо.
Досліджені та перевірені доказами обставини поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість у вчиненні інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».
Довідками про наявність посвідчення водія та про наявність транспортного засобу, складеними 26.01.2026 старшим інспектором відділу адміністративної практики УПП в Закарпатській області ДПП старшого лейтенанта поліції Діани Пастики, підтверджується, що згідно з обліковими базами даними Національної автоматизованої інформаційної системи МВС України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 , не є власником транспортного засобу.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП, яка є безальтернативною, у виді штрафу трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, без конфіскації транспортного засобу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 665,60 грн.
Керуючись ст. 130 ч. 3, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, без конфіскації транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору.
Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Відповідно до частини першої статті 307 та частини другої статті 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області       О.М. Світлик