номер провадження справи 22/3/26

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2026 Справа № 908/131/26
м. Запоріжжя Запорізької області 
Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., 
Розглянувши без виклику учасників справи матеріали справи № 908/131/26
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Доноват” (69123, м. Запоріжжя, вул. Василя Стуса, буд. 8А)
до відповідача: Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3) в особі Філії “Відокремлений підрозділ “Запорізька атомна електрична станція” Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133)
про стягнення 970846,70 грн.
ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заяви позивача 
16.01.2026 до Господарського суду Запорізької області через систему “Електронний суд” надійшла позовна заява (вих. № б/н від 16.01.2026) Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Доноват” до відповідача: Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Філії “Відокремлений підрозділ “Запорізька атомна електрична станція” Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” про стягнення 578280,00 грн. заборгованості, 325407,00 грн. інфляційних збитків та 67159,70 грн. 3% річних. 
Позов обґрунтовано порушенням відповідачем грошового зобов`язання за договором поставки товару № 53-121-01-21-10808 від 25.10.2021, а саме: неоплатою поставленого товару за видатковою накладною № 215 від 30.12.2021 на суму 578280,00 грн. 
03.02.2026 через систему “Електронний суд” надійшла відповідь на відзив. Відхилено заперечення відповідача. Не погодився з доводами відповідача щодо розмежування договором строку оплати частини вартості товару у розмірі суми ПДВ. Строк оплати за товар закінчується 01.03.2022, отже з 01.02.2022 відповідач вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання. Щодо строку позовної давності, то він був продовжений із 02.04.2020 до 30.06.2023 на час дії карантину, продовжений від початку воєнного стану до 29.01.2024 та з 30.01.2024 зупинений і поновився 04.09.2025. Заявлено, що заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу буде подано після ухвалення судового рішення. 
Інші заяви по суті справи до суду не надходили.
2. Позиція (аргументи) відповідача. Заяви відповідача 
02.02.2026 через систему «Електронний суд» надійшов відзив, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. У разі задоволення позовних вимог просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу до мінімально можливого. Зазначив, що первинна документація, у тому числі договір № 53-121-01-21-10808 від 25.10.2021, докази його виконання, листування та інше знаходяться за місцезнаходженням Запорізької АЕС (м. Енергодар Запорізької області), яке тимчасово окуповано. 30.12.2021 постачальником згідно вказаного договору була здійснена поставка товару за видатковою накладною № 215 від 30.12.2021 на суму 481900,00 грн. без ПДВ, сума ПДВ – 96380,00 грн., всього з ПДВ - 578280,00 грн. Строк виконання зобов`язання щодо оплати частини вартості товару у розмірі суми ПДВ у договорі не встановлений. Строк для оплати вартості поставленого товару у розмірі 481900,00 грн. (без ПДВ) розпочався з 31.12.2021 та скінчився 01.03.2022. Оскільки станом на 01.03.2022 податкова накладна щодо поставки вказаного товару постачальником не була зареєстрована в ЄРПН, постачальник не пред`явив вимогу про сплату зазначеної частини вартості товару, у покупця не виникло зобов`язання щодо оплати частини вартості товару у розмірі суми ПДВ (96380,00 грн.). Податкова накладна № 88 від 30.12.2021 зареєстрована в ЄРПН лише 05.07.2022, тобто після закінчення 01.03.2022 встановленого у договорі 60-денного строку для оплати вартості поставленого товару (без ПДВ). У зв`язку з отриманням від позивача претензії, частина вартості товару у розмірі суми ПДВ - 96380,00 грн. сплачується покупцем у 10-ти денний строк з моменту отримання претензії про її сплату 23.12.2026, тобто до 02.01.2026 (включно). Нарахування 3% річних та інфляційних збитків за період із 02.03.2022 по 02.01.2026 безпідставне, оскільки вказані дні не є днями прострочення виконання грошового зобов`язання, зокрема у частині оплати вартості товару у розмірі суми ПДВ (96380,00 грн.). Наведено контррозрахунок. Строк позовної давності щодо стягнення вартості товару (без ПДВ) за договором у розмірі 481900,00 грн. та 3% річних і інфляційних збитків, нарахованих на цю суму, сплив 02.03.2025. Неможливість відповідачем сплатити кошти за спірним договором викликана об`єктивними негативними чинниками (військовою агресією проти України), що, по-перше, не залежать від його волі, по-друге, доводить відсутність вини у діях відповідача.
09.02.2026 через систему «Електронний суд» надійшло заперечення на відповідь на відзив. Не визнано аргументи позивача, викладені у відповіді на відзив. 
Інші заяви по суті справи до суду не надходили.
3. Процесуальні питання, вирішені судом 
Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 16.01.2026 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/131/26 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 20.01.2026 суддею Ярешко О.В. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/131/26 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами. Ухвалено розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі. Зобов`язано позивача надати (витребувано): у строк до 27.01.2026 копію претензії за № 1/10808.
Ухвала була доставлена до зареєстрованих електронних кабінетів сторін 20.01.2026, що підтверджується відповідними довідками.
22.01.2026 через систему «Електронний суд» від позивача на виконання ухвали суду надійшла заява, до якої долучено копію претензії за № 1/10808.
Згідно ч. 1 ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі, крім випадку, передбаченого частиною другою цієї статті.
Відповідно ч. 2 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Таким чином, розгляд справи по суті в цій справі розпочався з 20.02.2026.
Оскільки розгляд справи здійснювався без виклику представників сторін, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України не проводилося.
Рішення по суті ухвалено судом 23.03.2026. 
4. Обставини справи, встановлені судом та докази що їх підтверджують 
Між Товариством з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Доноват” (постачальник, позивач у справі) та Державним підприємством “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція”, правонаступником якого є Акціонерне товариство “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Філії “Відокремлений підрозділ “Запорізька атомна електрична станція” (покупець, відповідач у справі) укладено договір поставки товару № 53-121-01-21-108081 від 25.10.2021.
Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти та сплатити товар: тренажер для демонстрації робіт підвищеної небезпеки у кількості 1 шт. на суму 481900,00 грн. без ПЛВ, 96380,00 грн. – сума ПДВ, на загальну суму 578280,00 грн. з ПДВ.
Покупець має право зменшити обсяг закупівлі товару з урахуванням фактичного обсягу своїх видатків (п. 1.3).
Умовами п. 1.4 договору сторони визначили строк поставки товару: листопад-грудень 2021 року.
Відповідно до п. 3.1 договору, ціна договору складає 481900,00 грн., крім того ПДВ - 96380,00 грн. разом з ПДВ - 578280,00 грн. 
Згідно з п. 3.2, оплата за поставлений товар здійснюється протягом 60 календарних днів з дати поставки повного обсягу товару, визначеного у п. 1.1 договору, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. 
Оплата покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після реєстрації постачальником належним чином оформленої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) (п. 3.3). 
Постачальник зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в ЄРПН у строки, визначені для реєстрації податкових накладних чинним законодавством (п. 4.5 договору). 
Згідно п. 7.6, у випадку неотримання покупцем у строк, визначений чинною редакцією ПКУ, електронної податкової накладної, зареєстрованої в ЄРПН, покупець має право в односторонньому порядку зменшити ціну договору, передбачену пунктами 1.1 та 3.1 договору на суму ПДВ.
Згідно з п. 12.1, договір вважається укладеним з дати підписання сторонами і діє один рік. 
Із матеріалів справи вбачається, що на виконання умов укладеного договору постачальник поставив, а покупець прийняв товар: тренажер для демонстрації робіт підвищеної небезпеки у кількості 1 шт. на загальну суму 578280,00 грн. (з ПДВ) на підставі видаткової накладної № 215 від 30.12.2021.
Позивач склав податкову накладну № 88 від 30.12.2021 на вказану поставку, яка згідно квитанції № 1 від 06.07.2022 була зареєстрована в ЄРПН. 
16.12.2025 листом з описом вкладення позивач надіслав відповідачу претензію від 15.12.2025 № 1/10808, якою вимагав протягом 10-ти днів з дня її отримання сплатити заборгованість у сумі 967569,51 грн. на вказані реквізити. 
Відповідач обставини укладення договору поставки товару № 53-121-01-21-108081 від 25.10.2021, поставки товару згідно видаткової накладної № 215 від 30.12.2021, реєстрацію податкової накладної та отримання претензії від 15.12.2025 № 1/10808 не заперечив та не спростував.
У відповіді від 15.01.2026 № 21-342/28-вих на цю претензію відповідач її відхилив з посиланням введення воєнного стану в Україні, захоплення Запорізької АЕС військовими формуваннями та тимчасовою окупацією м. Енергодара. Зазначено, що претензійні вимоги будуть розглянуті Філією після деокупації м. Енергодара та закінчення або скасування воєнного стану в Україні.
5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при ухваленні рішення 
Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є договір.
За приписами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.
Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначив, що оскільки строк виконання грошового зобов`язання щодо оплати частини вартості товару у сумі ПДВ не встановлений, відповідачем сума ПДВ у розмірі 96380,00 грн. сплачується у 10-ти денний строк з моменту отримання претензії про її сплату 23.12.2026, тобто до 02.01.2026 (включно).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, хоча невиконання цього обов`язку і може завдати покупцю збитків. 
Обов`язок реєстрації податкової накладної не перебуває в площині господарських правовідносин та не може слугувати підставою господарської відповідальності сторони договору.
Сторонами у пункті 3.2 договору визначено, що оплата за поставлений товар здійснюється протягом 60 календарних днів з дати поставки повного обсягу товару, який був поставлений 30.12.2021, згідно видаткової накладної № 215.
Тобто, навіть у випадку відсутності реєстрації податкової накладної, це жодним чином не нівелює обов`язок покупця зі сплати вартості поставленого товару у повному обсязі та у строк, обумовлений договором. 
А отже, оплата товару у сумі 578280,00 грн. мала бути здійснена відповідачем у строк до 01.03.2022 включно.
Згідно п. 3.3 договору, оплата покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після реєстрації постачальником належним чином оформленої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН). 
Вказаним пунктом не визначено іншого строку оплати товару. 
Посилання відповідача на ч. 2 ст. 530 ЦК України суд до уваги не приймає, оскільки договором встановлений строк виконання зобов`язання з оплати поставленого товару.
Відповідач, згідно п. 7.6 договору, у випадку неотримання ним у строк, визначений чинною редакцією ПКУ, електронної податкової накладної, зареєстрованої в ЄРПН, мав право в односторонньому порядку зменшити ціну договору, передбачену пунктами 1.1 та 3.1 договору на суму ПДВ.
Податкова накладна № 88 від 30.12.2021 була зареєстрована позивачем в ЄРПН 06.07.2022. 
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За приписами ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Як встановлено судом, позивач передав відповідачу товар за договором на загальну суму 578280,00 грн., про що між сторонами була підписана видаткова накладна. 
Відповідач не заперечив та не спростував отримання ним товару. 
Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК).
Доказів сплати відповідачем позивачу суми 578280,00 грн. матеріали справи не містять та сторонами не надано. Посилання відповідача на введення воєнного стану в Україні, окупації Запорізької АЕС, скрутне фінансове становище не є підставою для невиконання грошового зобов`язання за договором перед позивачем.
Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача слід стягнути 578280,00 грн. основного боргу, позов у цій частині визнається судом обґрунтованим.
Позивач просив стягнути з відповідача 3% річних, нарахованих за період із 02.03.2022 по 13.01.2026, та інфляційні втрати, нараховані за період із березня 2022 по грудень 2025.
Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19, зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (пункт 43 мотивувальної частини постанови).
Водночас, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем основного грошового зобов`язання. Іншого розміру річних процентів, ніж визначено ч. 2 ст. 625 ЦК України, сторонами у договорі не визначено. 
Суд перевірив складені позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат та визнав їх арифметично правильними.
Таким чином, з відповідача на користь позивача стягується 325407,00 грн. інфляційних втрат та 67159,70 грн. 3% річних.
Щодо спливу строку позовної давності, суд зазначає таке.
Згідно з приписами ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. 
Приписами ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5). 
Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу (ч. 1 ст. 260 цього Кодексу). 
Згідно ст. 253, ч. 1 ст. 254 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.
Як встановлено судом, позивач мав право нараховувати 3% річних та інфляційні втрати з 02.03.2022, оскільки з цієї дати було порушено право позивача на отримання плати за поставлений товар.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2024 у справі № 657/1024/16-ц (провадження № 14-5цс23) зауважила, що оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)” розділ “Прикінцеві та перехідні положення” Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. 
Закон набрав чинності 02.04.2020.
Відтак, початок продовження строку для звернення до суду потрібно пов`язувати саме з моментом набрання чинності 02 квітня 2020 Законом № 540-IX.
Строк дії карантину неодноразово продовжувався, та був скасований із 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 згідно постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 № 651.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні” було введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, який триває дотепер.
Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ “Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану” розділ “Прикінцеві та перехідні положення” Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. 
Надалі, Законом України від 08 листопада 2023 року № 3450-ІХ “Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини” пункт 19 розділу “Прикінцеві та перехідні положення” Цивільного кодексу України викладено у новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 року № 64/2022, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.07.2025 у справі № 903/602/24 зазначила: “у разі якщо позовна давність не спливла станом на 02 квітня 2020 року, то цей строк звернення до суду спочатку було продовжено (до 30 червня 2023 року - на строк дії карантину, а надалі до 29 січня 2024 року - на строк дії воєнного стану), а з 30 січня 2024 року перебіг строку звернення до суду зупинився на строк дії воєнного стану”.
Пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України був виключений Законом України від 14.05.2025 № 4434-IX, який набрав чинності 04.09.2025.
А отже, станом на 02 квітня 2020 року та, відповідно станом на 16 січня 2026 (день подання позову), строк позовної давності позивачем пропущений не був.
На підставі викладеного вище, позов у цілому задовольняється судом повністю.
6. Розподіл судових витрат 
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір у сумі 11650,16 грн. стягується з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Позивач у позовній заяві виклав попередній (орієнтовний) розрахунок розміру витрат на професійну правничу допомогу. У відповіді на відзив заявив, що заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу буде подано після ухвалення судового рішення. 
Відтак, суд наразі не вирішує питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ: 

Позовні вимоги задовольнити повністю.
Стягнути з Акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032, код ЄДРПОУ 24584661) в особі Філії "ВІДОКРЕМЛЕНИЙ ПІДРОЗДІЛ "ЗАПОРІЗЬКА АТОМНА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ" Акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, код ЄДРПОУ ВП 19355964) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ТОРГОВИЙ ДІМ “ДОНОВАТ” (вул. Василя Стуса, буд. 8А, м. Запоріжжя, 69123, код ЄДРПОУ 42775590) 578280 (п`ятсот сімдесят вісім тисяч двісті вісімдесят) грн. 00 коп. заборгованості за договором на постачання товару № 53-121-01-21-10808 від 25.10.2021, 325407 (триста двадцять п`ять тисяч чотириста сім) грн. 00 коп. інфляційних втрат, 67159 (шістдесят сім тисяч сто п`ятдесят дев`ять) грн. 70 коп. 3% річних, 11650 (одинадцять тисяч шістсот п`ятдесят) грн. 16 коп. судового збору.

Відповідно ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано – 23 березня 2026.
Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко