РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/38/26 
05 березня 2026 року 
Костопільський районний суд Рівненської області
в складі судді Снітчук Р.М.
за участі секретаря Ажнюк О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костопіль у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Костопільської міської ради Рівненської області про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності,

в с т а н о в и в:
У зазначеній позовній заяві позивач покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після її смерті відкрилася спадщина.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дід позивача ОСОБА_3 , внаслідок його смерті відкрилася спадщина.
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувалиув шлюбі з 19.01.2000.
ОСОБА_2 до дня смерті проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 . Разом із нею проживав та значився зареєстрованим її чоловік ОСОБА_3 .
У силу положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України ОСОБА_3 є таким, що прийняв спадщину після смерті дружини ОСОБА_2 , однак своїх спадкових прав не оформив. 
ОСОБА_3 на час відкриття спадщини проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_1 . Позивач проживала та була зареєстрованою разом із ним на день його смерті, є такою, що прийняла спадщину.
Згідно заповіту від 28.12.2009, посвідченого секретарем виконкому Пеньківської сільської ради, ОСОБА_3 заповів позивачу все належне йому майно.
У визначений законом строк вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого діда ОСОБА_3 
29.04.2023 державним нотаріусом Костопільської державної нотаріальної контори Рівненської області на її ім`я видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , зокрема на житловий будинок по АДРЕСА_1 , земельні ділянки за кадастровими номерами 5623486000:05:013:0202, 5623486000:05:013:0089. 
Разом із тим постановою нотаріуса від 08.11.2025 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на земельні ділянки, успадковані ним після смерті дружини ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що у правовстановлюючих документах на земельні ділянки їх власником вказано ОСОБА_4 , що не відповідає її свідоцтву про смерть та про одруження. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (актовий запис № 2 від 19.01.2000) дошлюбне прізвище ОСОБА_2 - « ОСОБА_5 », власне ім`я « ОСОБА_6 ».
Просила встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , державних актів на право власності на земельну ділянку серії РВ № 061237, РВ №064662 від 20.06.2006, виданих на ім`я ОСОБА_4 та визнати за нею право власності на земельні ділянки за кадастровими номерами 5623486000:05:013:0088, 5623486000:05:013:0201 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 . 
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Ковальчук С.Л. не з`явилися, представник позивача подав письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги просив задовольнити, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві.
Представник відповідача Костопільської міської ради Рівненської області у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. 
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.
Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач – визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши письмові докази у справі, вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 
У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. 
Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 19.01.2000, прізвище дружини після реєстрації шлюбу – ОСОБА_8 .  
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 23.09.2012.
На час відкриття спадщини ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 , разом із нею проживав та був зареєстрований її чоловік ОСОБА_3 .
У ході судового розгляду знайшло своє підтвердження те, що до складу спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_2 , входять належні їй на підставі державних актів на право власності серії РВ № 061237, РВ №064662 від 20.06.2006 земельні ділянки за кадастровими номерами 5623486000:05:013:0088, 5623486000:05:013:0201, площею 2,15 га, 1,83 га, розташовані на території Пеньківської сільської ради Костопільського району Рівненської області. Наведене також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. 
Згідно довідок про оціночну вартість об`єкта нерухомості вартість земельної ділянки за кадастровим номером 5623486000:05:013:0088 становить 34066,98 грн., 5623486000:05:013:0201 – 31137,75 грн.
Також встановлено, що зазначені державні акти на право власності на земельну ділянку, видані на ім`я ОСОБА_4 , що не відповідає свідоцтву про смерть спадкодавця, в якому її ім`я вказано « ОСОБА_6 », а також свідоцтву та актовому запису про одруження, в яких її прізвище зазначено ОСОБА_5 . 
Разом із тим, аналізуючи надані письмові докази, суд дійшов висновку про доведеність належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , державних актів серії РВ № 061237, РВ №064662 від 20.06.2006, виданих на ім`я ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 3, ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Таким чином встановлено, що ОСОБА_3 , будучи відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги за законом після смерті дружини ОСОБА_2 , прийняв спадщину після її смерті, яка йому належить з часу відкриття спадщини, однак свідоцтва про право на спадщину за законом не отримував. 
Також встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 20.12.2012.
Відповідно до заповіту від 28.12.2009, посвідченого секретарем виконкому Пеньківської сільської ради Н.М. Чайковською, зареєстрованого в реєстрі за № 46, ОСОБА_3 заповів все належне йому майно позивачу ОСОБА_9 .
Довідкою Пеньківського старостинського округу № 10 Костопільської міської ради від 09.12.2025, матеріалами спадкової справи № 147/2013, заведеної на ім`я ОСОБА_3 , підтверджується факт прийняття спадщини позивачем ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 
29.04.2023 державним нотаріусом Костопільської державної нотаріальної контори Рівненської області на ім`я позивача видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , зокрема на житловий будинок по АДРЕСА_1 , земельні ділянки за кадастровими номерами 5623486000:05:013:0202, 5623486000:05:013:0089, зареєстровано в реєстрі за № 222, 223, 224. 
Разом із тим постановою нотаріуса від 08.11.2025 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на земельні ділянки, успадковані ним після смерті дружини ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 за життя не оформив спадщини після її смерті та виявленими розбіжностями у правовстановлюючих документах на вказані земельні ділянки, в яких їх власником вказано ОСОБА_4 , що не відповідає свідоцтву про смерть спадкодавця, в якому її ім`я зазначено « ОСОБА_6 », а також свідоцтву та актовому запису про одруження, в яких її дошлюбне прізвище зазначено « ОСОБА_5 ». 
Частиною п`ятою статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Згідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. 
Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п.10). При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону (п. 11).
У ході судового розгляду знайшло своє підтвердження те, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв її чоловік ОСОБА_3 .
Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 (позивач у справі).
На даний час позивач має намір оформити право на спадщину на спірні земельні ділянки, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй відмовлено у зв`язку з тим, що право власності спадкодавця на вказане спадкове майно не визнається нотаріусом та виявлено розбіжності у правовстановлюючих документах. 
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
За наведених обставин суд вважає, що позивач правомірно набула право власності на спірні земельні ділянки, однак це право не визнається іншими особами.
Перевіривши надані письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що заявлені вимоги підлягають до задоволення. 
На підставі викладеного та керуючись ст. 15, 16, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1233, 1261, 1268 ЦК України, ст. 10 - 13, 19, 81, 89, 206, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, 
у х в а л и в:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Костопільської міської ради Рівненської області про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності – задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , державних актів на право власності на земельну ділянку серії РВ № 061237, РВ № 064662, виданих Костопільською райдержадміністрацією 20.06.2006 на ім`я ОСОБА_4 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки за кадастровими номерами: 5623486000:05:013:0088 площею 2,15 га, 5623486000:05:013:0201площею 1,83 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач – ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач – Костопільська міська рада Рівненського району Рівненської області, ЄДРПОУ 04387823, вул. Свободи,3, м. Костопіль Рівненського району Рівненської області.
Повний текст судового рішення складено 05 березня 2026 року.

Суддя: Р. М. Снітчук