Справа № 569/4397/26

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
12 березня 2026 року м. Рівне
Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Даш`ян К.Е., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Волошина Іллі Васильовича, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за, ст.122-4 КУпАП, ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №594703 від 18.02.2026 року, вбачається, що 08.01.2026 о 10:47:00 в м.Рівне по вул.Степана Бандери, 46, водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ Мерседес НОМЕР_1 не був уважним не стежив за дорожньою обстановкою наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість не дав дорогу не зменшив швидкість не дав дорогу та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , яка проходила проїзну частину з права на ліво по ходу руху авто. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження та завдано матеріальні збитки.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 594723 від 18.02.2026 року, вбачається, що 08.01.2026 о 10:47:00 в м.Рівне по вул.Степана Бандери, 46, водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ Мерседес НОМЕР_1 будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди місце події залишив.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_3 та його захисник – адвокат Волошин Ілля Васильович, вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнали, просили закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Волошина І.В., дослідивши матеріали адміністративної справи, письмові докази, клопотання захисника про закриття провадження у справі, а також відеозапис з місця події, суд приходить до наступних висновків.
У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Суд вважає за доцільне об`єднати провадження №569/4397/26 та №569/4381/26 розглянути їх в одному провадженні, присвоївши №569/4397/26, оскільки відносно ОСОБА_1 складені окремі протоколи про адміністративне правопорушення.
Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.
Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Оцінка доказів відповідно до ст.252 КУпАП здійснюється судом за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності.
Так, як вбачається з диспозиції ст.124 КУпАП, відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідальність за ст.122-4 КУпАП настає у разі залишення водієм транспортного засобу місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.
Судом встановлено, що у протоколах про адміністративні правопорушення зазначено, що 08.01.2026 року о 10 год. 47 хв. в м. Рівне по вул. Степана Бандери, 46 водій автомобіля Mercedes-Benz державний номерний знак НОМЕР_1 , керуючи транспортним засобом, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , після чого залишив місце події.
Разом з тим, як зазначено у поданих захисником клопотаннях та зазначено в судовому засіданні ОСОБА_1 він свою вину не визнає та стверджує, що у момент події транспортним засобом не керував, а тому не був водієм у розумінні Правил дорожнього руху України.
Крім того, відповідно до доповідної записки працівників поліції про результати розгляду матеріалів, зареєстрованих в ІКС «ІПНП України», зазначено, що наїзд на пішохода здійснив невідомий водій, який керував автомобілем Mercedes-Benz.
Також у матеріалах справи міститься схема місця події, однак вона не містить необхідних відомостей, які б дозволяли встановити механізм дорожньо-транспортної пригоди, зокрема не зазначено напрямок руху транспортного засобу, місце переходу пішоходом проїзної частини, місце можливого наїзду та інші орієнтири, що не дає можливості об`єктивно встановити фактичні обставини події.
Судом також досліджено відеозапис з місця події, долучений до матеріалів справи.
Під час дослідження зазначеного відеозапису судом встановлено, що на ньому зафіксовано рух транспортного засобу, який проїжджає через нерегульований пішохідний перехід.
Однак, відеозапис не підтверджує напрямку руху транспортного засобу, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення та доповідній записці, а саме зі сторони вул. Відінська в напрямку вул. В. Чорновола, оскільки транспортний засіб рухається у протилежному напрямку зі сторони вул. В. Чорновола (з центра міста) в напрямку вул. Відінська.
Також на відеозаписі не зафіксовано ознак того, що пішохід отримав тілесні ушкодження внаслідок наїзду автомобіля. Навпаки, після переходу проїзної частини особи продовжують рух без ознак травмування, втрати рівноваги чи інших проявів, які могли б свідчити про отримання тілесних ушкоджень.
Таким чином, досліджений судом відеозапис не підтверджує обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, та не доводить факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень.
Як вбачається з роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.
Отже, згідно з вимогами ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.
Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що надані матеріали не містять належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у момент події, а також факт вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст.122-4 КУпАП.
Таким чином, суд приходить до переконання, що у діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду    Кристина ДАШ`ЯН