Справа № 185/13596/25
Провадження № 2/185/73/26

Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України

23 лютого 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.
з участю секретаря судового засідання Бублик А.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію,

В С Т А Н О В И В: 

Комунальне підприємство «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради звернулося з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію.

Позивач посилався на те, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення, що надаються до квартири АДРЕСА_1 , однак не сплачували за фактично спожиту теплову енергію.

Позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01 грудня 2012 року по 01 жовтня 2025 року у розмірі 98 024 грн 46 коп, інфляційні втрати у розмірі 6880 грн 83 коп, три відсотки річних у розмірі 2189 грн 16 коп, пеню у розмірі 242 грн 41 коп. 

23 лютого 2026 року за заявою представника позивача залишено без розгляду позовні вимоги, заявлені до ОСОБА_2 .

За змістом поданого відзиву ОСОБА_1 позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що станом на початок строку нарахування заборгованості вона була неповнолітньою, що вона не є власницею квартири АДРЕСА_1 , фактично не проживала за цією адресою і не отримувала послуги з теплопостачання. Також відповідач посилається на пропущення позивачем трирічного строку позовної давності.

З матеріалів справи видно, що КП «Павлоградтеплоенерго» надаються послуги з теплопостачання за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно з особистим рахунком НОМЕР_1 заборгованість за спожиту теплову енергію за зазначеною адресою, нарахована за період з 01 грудня 2012 року по 01 жовтня 2025 року складає 98 024 грн 46 коп. (а.с.6-8)
Відомостей про погашення цієї заборгованості на день розгляду справи не надійшло. 

Як передбачено частиною 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Відповідно до положень статей 64, 67, 68 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно з довідкою відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради № 3380 від 17 листопада 2025 року, місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано за адресою АДРЕСА_2 , починаючи з 13 березня 2014 року по теперішній час. (а.с.31)

ОСОБА_1 досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 , саме з цього часу виникає її зобов`язання з оплати житлово-комунальних послуг за адресою зареєстрованого місця проживання.
У період з 04 грудня 2015 року відповідачка була зареєстрована за адресою надання послуг з теплопостачання, отже фактично споживала надані послуги, будь-яких доказів протилежного судом не отримано.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
За змістом статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення рішення.
Відповідач  ОСОБА_1 за змістом поданого відзиву просить застосувати строк позовної давності.

Згідно з частиною 1 статті 264 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.
Із особистого рахунку, доданого до позовної заяви, видно, що за послуги з теплопостачання за адресою  АДРЕСА_2 вносилася оплата у грудні 2014 року, потім тривалий час оплат не надходило, у грудні 2024 року сплачено 100 грн, у січні 2025 року – 179 грн, у травні 2025 року – 100 грн. Однак будь-яких підтверджень того, що оплата за послуги з теплопостачання здійснювалася саме відповідачем ОСОБА_3 , а не іншою особою, матеріали справи не містять. Отже позивач не довів, що ОСОБА_3 вчиняла дії, що свідчать про визнання боргу, і перебіг позовної давності за вимогами, заявленими до ОСОБА_3 , переривався.

Тому до заявлених вимог підлягає застосуванню трирічний строк позовної давності, слід стягнути з ОСОБА_3 на користь КП «Павлоградтеплоенерго» заборгованість по оплаті за спожиту теплову енергію за період з 01 жовтня 2022 року по 01 жовтня 2025 року, що згідно з даними особового рахунку складає 98 024,46 – 54 392,91 = 43 631 грн 55 коп.

В частині стягнення з відповідачки інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки на день розгляду справи судом в Україні діє правовий режим воєнного стану, покладення на споживача комунальних послуг додаткової відповідальності у цей складний час не відповідатиме загальним засадам цивільного судочинства – справедливості, добросовісності та розумності.

Позивачем понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 3028 грн при зверненні до суду з позовом, що підтверджується платіжною інструкцією № 3520 від 13 жовтня 2025 року (а.с.1). 
Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачем сплачено судовий збір у мінімальному розмірі, передбаченому законом за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру, майнові вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, тому сплачена позивачем мінімальна сума судового збору є пропорційною розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд 

В И Р І Ш И В:

Задовольнити частково позов Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради. 

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради заборгованість по оплаті за спожиту теплову енергію за період з  01 жовтня 2022 року по 01 жовтня 2025 року у розмірі 43 631 (сорок три тисячі шістсот тридцять одна) грн 55 коп.

В іншій частині позову відмовити. 

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради судові витрати на сплату судового збору у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
-Комунальне підприємство «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради, Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Промислова, 13-А, ЄДРПОУ 03342250,
- ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя У.М. Болдирєва