ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" лютого 2026 р. справа № 300/7071/25
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боршовського Т.І.,
за участю секретаря судового засідання Запоточної В.В.,
представника позивача - Качана А.А.,
представник відповідача - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження адміністративну справу 
за позовом Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківськцемент" 
до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків 
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.08.2025 №1707/Ж10/31-00-07-01-01-27 та від 29.08.2025 №1712/Ж10/31-00-23-03-24, -  

Виклад позицій сторін. Процесуальні дії та рішення суду:
Приватне акціонерне товариство "Івано-Франківськцемент" (далі - позивач, ПРАТ "Івано-Франківськцемент") звернулось до суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - відповідач), в якому просить суд: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 28.08.2025 №1707/Ж10/31-00-07-01-01-27 та від 29.08.2025 №1712/Ж10/31-00-23-03-24.
Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами планової документальної виїзної перевірки позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів, дотримання валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2019 по 31.03.2025, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 по 31.03.2025, контролюючим органом складено акт від 11.08.2025 № 1792/Ж5/31-00-07-01-01-22/00292988. Згідно вказаного акту від 11.08.2025 № 1792/Ж5/31-00-07-01-01-22/00292988 контролюючим органом встановлено порушення ПАТ "Івано-Франківськцемент" п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 та п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, внаслідок чого позивачем занижено ПДВ на загальну суму 1490156,00 грн., та порушення п.103.4 ст.103, п.п.141.4.2 п.141.4 ст.141 Податкового кодексу України, внаслідок чого позивачем занижено податок на прибуток іноземних юридичних осіб за 2019 рік в сумі 42478,00 грн. На підставі виявлених порушень, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 28.08.2025 №1707/Ж10/31-00-07-01-01-27, яким донараховано ПДВ на загальну суму 1490156,00 грн. та штрафні санкції в сумі 372539,00 грн., та від 29.08.2025 №1712/Ж10/31-00-23-03-24, яким донараховано суму податкових зобов`язань з доходу нерезедента із джерелами походження з України на загальну суму 42478,00 грн. та штрафні санкції в сумі 10619,50 грн. Позивач не погоджується з такими податковими-повідомленнями рішеннями та вважає їх протиправними. Так, на думку позивача, контролюючий орган дійшов помилкових висновків про порушення ПРАТ "Івано-Франківськцемент" податкового законодавства при веденні фінансово-господарської діяльності з ТОВ «АРІАНТ ЛАЙН» (ТОВ «АЕ КОМА») та ТОВ «КОМПАНІЯ ГЛОБУС». Доводи контролюючого органу ґрунтуються на помилкових висновках про нереальність господарських операцій, оскільки під час перевірки ПРАТ "Івано-Франківськцемент" надало контролюючому органу всі необхідні документи, які підтверджують здійснення господарських операцій позивача з такими контрагентами. При цьому, допущені контрагентами порушення податкового законодавства є підставою для притягнення їх до відповідальності, а не позивача. Порушення певним постачальником товару у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності саме по собі не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару вимог законодавства щодо формування податкового кредиту, адже податковий кредит був сформований на основі належним чином зареєстрованих податкових накладних. 
Ухвалою від 07.10.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 04.11.2025 о 13:30 год.
30.10.2025 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла заява представника відповідача від 30.10.2025 про участь в судовому засіданні з розгляду справи № 300/7071/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (том 2, а.с. 239-244).
Ухвалою від 03.11.2025 задоволено заяву представника відповідача від 30.10.2025 та визначено судовий розгляд справи № 300/7071/25 проводити в режимі відеоконференції.
04.11.2025 задоволено клопотання Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 04.11.2025 про відкладення судового засідання та відкладено розгляд справи на 19.11.2025.
19.11.2025 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 18.11.2025 на позовну заяву. Так, представник відповідача зазаначив, що під час планової документальної виїзної перевірки позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів, дотримання валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2019 по 31.03.2025, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 по 31.03.2025, встановлено, що ТОВ «АРІАНТ ЛАЙН» (ТОВ «АЕ КОМА») реалізувало ПРАТ "Івано-Франківськцемент" товарні позиції, придбані в ТОВ «КЛОНСВІН» та ТОВ «СВ ПАРК-ГОТЕЛЬ», які придбані в постачальників ТОВ «СІМОКЛАЙН» та ТОВ «СІОНІМАКС». Водночас, згідно аналізу інформації, що міститься в АІС «Податковий блок» по ТОВ «СІМОКЛАЙН» та ТОВ «СІОНІМАКС» встановлено відсутність придбання товарних позицій, що були в подальшому реалізовані по ланцюгу постачання, не здійснювалися імпортні операції та інших ресурсів для реалізації товарів, тобто не можливо встановити походження товарів, що були реалізовані на ПРАТ "Івано-Франківськцемент". Що стосується господарських відносин позивача з ТОВ «КОМПАНІЯ ГЛОБУС», то для ПРАТ "Івано-Франківськцемент" було реалізовано товари, отримані ТОВ «КОМПАНІЯ ГЛОБУС» по ланцюгу постачання у контрагентів ТОВ «СВІТЕНС КОМ», ТОВ «ЗАЛІЗДОРБУД», ТОВ «ТЕХМЕТПРОМБУД», ТОВ «ТПГП», ТОВ «ЗАЛІЗНИЧНЕ ПОСТАЧАННЯ», в яких відсутні законні джерела походження таких товарів, не здійснювали імпорті операції, тобто не можливо встановити походження товарів, що були реалізовані на ПРАТ "Івано-Франківськцемент". Фактично позивач здійснив безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з ТОВ «АРІАНТ ЛАЙН» (ТОВ «АЕ КОМА») та ТОВ «КОМПАНІЯ ГЛОБУС» по придбанню товарів (робіт, послуг), внаслідок чого завищено суму податкового кредиту з податку на додану вартість всього на загальну суму 1490155,66 грн. Окрім цього, ПРАТ "Івано-Франківськцемент" у 2019 році здійснювало виплату доходу нерезиденту «CemInWest SA» (Швейцарія) у вигляді процентів в загальній сумі 849554,00 грн., та утримано податок за ставкою 10% в сумі 84955,00 грн. Так, до перевірки ПРАТ "Івано-Франківськцемент" не надано довідку, що підтверджує статус подактового резидента «CemInWest SA» за 2019 рік. За вказаних обставин, перевіркою повноти визначення ПРАТ "Івано-Франківськцемент" сум податку з доходу нерезидентів за період 01.01.2019-31.03.2025 встановлено його заниження на суму 42478,00 грн. За вказаних обставин, податкові-повідомлення рішення від 28.08.2025 №1707/Ж10/31-00-07-01-01-27 та від 29.08.2025 №1712/Ж10/31-00-23-03-24 прийнято правомірно. Представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову (том 3, а.с. 33-91).
19.11.2025 підготовче судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням судді на листку непрацездатності. Підготовче судове засідання призначено на 11.12.2025.
25.11.2025 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшли додаткові пояснення представника позивача від 24.11.2025. Так, представник позивача зазначив, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому позивач не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними. Крім того, вищенаведені висновки відповідача спростовуються наданими відповідачу до перевірки позивачем документами (договори, видаткові накладні, прибуткові ордери, акти приймання-передачі товару, податкові накладні, товаро-транспортні накладні, платіжні інструкції та інші документи, що додаються) щодо контрагентів ТОВ «АЕ КОМА» (ТОВ «АРІАНТ ЛАЙН») про що чітко зазначено на ст. 129-136 акта №1792/Ж5/31- 00-07-01-01-22/00292988 від 11.08.2025 про результати документальної планової виїзної перевірки ПрАТ «Івано-Франківськцемент» (далі - Акт) та ТОВ «КОМПАНІЯ ГЛОБУС» (надання відповідних документів підтверджено на ст. 140-161 Акта) з яких можливо встановити зміст та обсяг господарських операцій, в них визначено найменування поставлених товарів, їх кількість та вартість, визначено сторони господарських операцій та осіб відповідальних за здійснення господарських операцій тощо. Представлені позивачем документи відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» до первинних документів, не викликають сумнівів щодо їх достовірності та в сукупності з іншими доказами підтверджують реальність здійснення господарських операцій Позивача з контрагентами. Тобто, вказані документи, у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підтверджують факт здійснення між сторонами господарських операцій за відповідний період. Позивачем під час перевірки було надано Відповідачу видані відповідним компетентним органом належним чином оформлені, з проставленим апостилем, перекладені, нотаріально засвідчені свідоцтва про реєстрацію (далі - довідки) за 2018 та 2020 роки, що підтверджують статус «CemInWest SA» з 22 травня 2017 року, як податкового резидента Швейцарії (країна-учасниця Гаазької Конвенції 1961 року). Інформація щодо надання даних довідок підтверджується на сторінках 75-76 Акта. Важливо зазначити, що форма довідки про податковий статус нерезидента не має універсального вигляду, а тому в кожному випадку ця форма затверджується органом відповідної іноземної країни згідно з її законодавством. Тобто, не існує стандартизованої форми для видачі довідки про податковий статус нерезидента. Позивач правомірно застосував у 2019 році ставку податку - 10 відсотків, що відображено у додатках ПН (копії додаються), декларацій з податку на прибуток за I квартал та півріччя 2019 року. Отже, встановлені органами ДПС порушення представник позивача вважає безпідставними та незаконними, а відповідні висновки та рішення контролюючого органу, в тому числі щодо нарахування штрафних санкцій, протиправними (том 3, а.с. 93-104).
11.12.2025 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника відповідача від 11.12.2025 про відкладення судового засідання для надання додаткового розумного часу для підготовки заперечень на відповідь позивача на відзив, які оформлені письмовими поясненнями від 24.11.2025.
В підготовчому судовому засіданні 11.12.2025 суд частково задовольнив клопотання представника відповідача та оголосив перерву до 23.12.2025. 
Ухвалою від 11.12.2025 суд продовжив строк підготовчого провадження в справі до 07.01.2026.
22.12.2025 від відповідача надійшли до суду додаткові письмові пояснення у справі з долученими до них доказами. Так, представник відповідача зазначив, що за даними перевірки встановлено, що за період перевірки позивачем сформовано податковий кредит з податку на додану вартість за рахунок операцій з постачальником ТОВ «КОМПАНІЯ ГЛОБУС» на загальну суму 1503822,37 грн. Міжрегіональним управлінням частково підтверджено суму взаємовідносин, а саме 351666 грн, за рахунок того, що придбаний товар відслідковано до виробника і питань щодо реальності таких операцій у контролюючого органу не виникало. Щодо дослідження інших операцій встановлено, що згідно ЄРПН ТОВ «КОМПАНІЯ ГЛОБУС» за період вересень 2023 року по січень 2025 року, придбає матеріали верхньої будови колій (рейки, болти клемні, болти закладні, болти стикові, підкладки та ін.) у контрагентів ТОВ «СВІТЕНС КОМ», ТОВ «ЗАЛІЗДОРБУД», ТОВ «ТЕХМЕТПРОМБУД», ТОВ «ТПГП», ТОВ «ЗАЛІЗНИЧНЕ ПОСТАЧАННЯ», по ланцюгу постачання у вищенаведених контрагентів відсутні законні джерела походження ідентифікованих товарів (активу), не здійснювалися імпортні операції, тобто не можливо встановити походження товарів, що були реалізовані на ПРАТ «Івано-Франківськцемент». Проведеним аналізом наданих ТОВ «КОМПАНІЯ ГЛОБУС» до перевірки документів встановлено наступне: Відповідно до Розділу 2 Договорів поставок від 24.08.2023 №45Т/08, від 06.03.2024 №57Т/03 Постачальний зобов`язаний надати Покупцю в момент здійснення фактичної передачі Товару, видаткову накладну, копії сертифікатів якості та інші документи на вимогу Покупця. За два робочих днів до дати фактичної поставки Товару в пункт поставки Постачальник зобов`язаний направити на електронну пошту Покупця zalizrem@ifcem.if.ua сканкопію видаткової накладної на Товар та документів, що посвідчують якість Товару (сертифікат якості/відповідності, тощо). Забезпечити належну якість Товару відповідно до вимог державних стандартів та умов цього Договору і Специфікації до нього. До перевірки не надано інформацію та документи, що посвідчують якість та можуть встановити походження Товару (сертифікат якості/відповідності, тощо), який придбавався ПРАТ «ІВАНО-ФРАНКІВСЬКЦЕМЕНТ». Крім того, за даними ЄРПН, ТОВ «КОМПАНІЯ ГЛОБУС», ТОВ «СВІТЕНС КОМ», ТОВ «ЗАЛІЗДОРБУД», ТОВ «ТЕХМЕТПРОМБУД», ТОВ «ТПГП», ТОВ «ЗАЛІЗНИЧНЕ ПОСТАЧАННЯ» реалізують матеріали верхньої будови колій (рейки, болти клемні, болти закладні, болти стикові, підкладки та ін.) між собою, а також мають зареєстровані об`єкти оподаткування (офіси та склади) за однією і тією ж адресою (м. Львів, вул. Кукурудзяна, буд. 2, м. Київ, вул. Сім`ї Кульженків, буд. 14/Б, м. Київ, вул. Вербицького, буд. 1/Р). Таким чином, враховуючи вищевикладене, встановлено дефектність первинних документів, тобто не можливо встановити походження товару, реалізованих на адресу ПРАТ «ІВАНО-ФРАНКІВСЬКЦЕМЕНТ». Отже, наявність зазначених товарів не підтверджується фактом (законним джерелом) реального попереднього його одержання (придбання) від інших суб`єктів господарювання чи власного виробництва у досліджуваному та попередніх звітних періодах. За даними перевірки встановлено, що за період перевірки позивачем сформовано податковий кредит з податку на додану вартість за рахунок операцій з постачальником ТОВ «АРІАНТ ЛАЙН» (попередня назва - ТОВ «АЕ КОМА», попередня назва - ТОВ «ЗАЛІЗНО!») на загальну суму 338000,00 грн. Проведеним згідно ЄРПН, аналізом формування податкового кредиту ТОВ «АРІАНТ ЛАЙН» за період квітень 2019 року встановлено придбання колісних пар б/в, що реалізовано ПРАТ «ІВАНО-ФРАНКІВСЬКЦЕМЕНТ» у наступних постачальників: ТОВ «КЛОНСВІН», ТОВ «СВ ПАРК - ГОТЕЛЬ». Проведеним згідно ЄРПН, аналізом формування податкового кредиту ТОВ «КЛОНСВІН» та ТОВ «СВ ПАРК - ГОТЕЛЬ» за період квітень 2019 року встановлено придбання товарних позицій, що реалізовано ТОВ «АРІАНТ ЛАЙН» у ТОВ «ТОРГОВИЙ БУДИНОК СТРАТЕГ». Проведеним згідно ЄРПН, аналізом формування податкового кредиту ТОВ «ТОРГОВИЙ БУДИНОК СТРАТЕГ» за період квітень 2019 року встановлено придбання товарних позицій, що реалізовано ТОВ «КЛОНСВІН» та ТОВ «СВ ПАРК - ГОТЕЛЬ» у наступних постачальників: ТОВ «СІМОКЛАЙН», ТОВ «СІОНІМАКС». Тобто, при проведені аналізу інформації, що міститься в АІС «Податковий блок» по ТОВ «СІМОКЛАЙН» та ТОВ «СІОНІМАКС» встановлено відсутність придбання товарних позицій, що були в подальшому реалізовані по ланцюгу постачання, не здійснювалися імпортні операції та інших ресурсів для реалізації товарів, тобто не можливо встановити походження товарів, що були реалізовані на ПРАТ «Івано-Франківськцемент». Таким чином, наявність зазначених товарів не підтверджується фактом (законним джерелом) реального попереднього його одержання (придбання) від інших суб`єктів господарювання чи власного виробництва у досліджуваному та попередніх звітних періодах (том 3, а.с. 124-250, том 4, а.с. 1-126).
В підготовчому судовому засіданні 23.12.2025 задоволено клопотання представника відповідача від 23.12.2025 про відкладення підготовчого судового засідання, яке мотивоване тим, що 23.12.2025 введене екстрене відключення електроенергії в м.Києві, в тому числі без електроживлення перебуває приміщення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, відсутнє інтернет-з`єднання для підключення відеоконференцзв`язку. Судом задоволено таке клопотання та відкладено розгляд справи на 22.01.2026.
В підготовчому судовому засіданні 22.01.2026 судом відкладено розгляд справи на 03.02.2026 через неявку представника відповідача. Суд, постановляючи таку ухвалу, врахував, що представник відповідача повідомив доступним йому засобом - через мобільний зв`язок перед початком судового секретаря судового засідання про технічну неможливість під`єднатися до відеоконференцзв`язку для участі в судовому засіданні та просив відкласти розгляд справи. Представник позивача не заперечив проти відкладення підготовчого судового засідання на іншу дату.
03.02.2026 представник відповідача в підготовче судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлений належним чином, жодних клопотань від представника відповідача до суду не надходило.
Ухвалою від 03.02.2026 закрито підготовче провадження в адміністративній справі № 300/7071/25, розпочато розгляд справи по суті та призначено судове засідання на 24.02.2026.
В судове засідання 24.02.2026 представник відповідача не з`явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце проведення судового засідання. Жодних клопотань про відкладення розгляду справи суду не подано.
Представник позивача в судовому засіданні 24.02.2026 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Обставини справи, встановлені судом. Зміст спірних правовідносин:
Приватне акціонерне товариство "Івано-Франківськцемент" зареєстровано як юридична особа 01.02.1999 року, код ЄДРПОУ 00292988, перебуває на обліку в Центральному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків. Основний вид діяльності за КВЕД: 23.51 - Виробництво цементу.
21.05.2025 Центральном міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято наказ № 288/Ж1 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПРАТ "Івано-Франківськцемент", яким на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пугкту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення», пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 77.1 та п. 77.4 ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України призначено провести документальну планову виїзну перевірку ПРАТ "Івано-Франківськцемент" за період діяльності з 01.01.2019 по 31.03.2025 з метою здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, дотримання валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2019 по 31.03.2025, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 по 31.03.2025 (том 3, а.с. 61).
На підставі наказу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 21.05.2025 № 288/Ж1, направлень від 03.06.2025, представниками контролюючого органу проведено документальну планову виїзну перевірку ПРАТ "Івано-Франківськцемент" за період діяльності з 01.01.2019 по 31.03.2025 з метою здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, дотримання валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2019 по 31.03.2025, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 по 31.03.2025.
За наслідками проведеної перевірки складено акт від 11.08.2025 № 1792/Ж5/31-00-07-01-01-22/00292988 (далі - акт перевірки) (том 1, а.с. 10-118).
Згідно висновків акту перевірки контролюючий орган встановив порушення ПРАТ "Івано-Франківськцемент":
1. п.44.1, п.44.2 ст,44, пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, із змінами та доповненнями, вимог параграфів 15, 17, МСБО 1 «Подання фінансової звітності» (із змінами та доповненнями), п.8, 9, 12, 17 МСБО 23 «Витрати на позики», п. 7, п.10 МСБО 18 «Дохід», вимог параграфів 1.17, 2.4, 2.12. 2.16, розділу 2, параграфу 4.69 розділу 4, параграфу 5.1, 5.2, 5.3, 5.4, 5.5 розділу 5 Концептуально' основи фінансової звітності, ухваленою Радою МСБО (із змінами та доповненнями), ст.1, ст.З, ст.9, ст.11, ст. 12 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п,1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого у Мін`юсті України 05.06.1995 за № 168/704, в результаті чого занижено податок на прибуток підприємств на загальну суму 3338534 грн, в тому числі:
за півріччя 2019 року - 304200 грн, 
за три квартали 2019 року - 304200 грн,
за 2019 рік - 304200 грн, 
за 1 квартал 2023 року - 295505 грн, 
за півріччя 2023 року - 2111267 грн, 
за три квартали 2023 року - 2375748 грн, 
за 2023 рік - 2601265 грн, 
за 1 квартал 2024 року - 230784 грн, 
за півріччя 2024 року - 412360 грн, 
за три квартали 2024 року - 433069 грн, 
за 2024 рік - 433069 гривень.
2. п.198.1, п.198.3 ст.198, п.200,1, п.200.2, ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 1490156 грн, у тому числі:
за квітень 2019 року - на суму ПДВ 108333 грн, 
за травень 2019 року - на суму ПДВ 229667 грн, 
за вересень 2023 року - на суму ПДВ 291317 грн,
за жовтень 2023 року - на суму ПДВ 159619 грн,
зд березень 2024 року - на суму ПДВ 166029 грн, 
за лютий 2025 року - на суму ПДВ 535191 гривень.
3. п. 192.1 ст.192, п.201.10 ст.201, п.89 підрозділу 2 розділу XX Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ (із змінами), п.5 Порядку ведення Єдиного реєстру полкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 1246 (зі змінами та доповненнями), а саме: порушено граничні строки реєстрації податкових накладних у кількості 2 шт, на загальну суму ПДВ 4409,77 грн та 1 розрахунок коригування, складений постачальником товарів до податкової накладної, яка складена на отримувача - неплатника ПДВ на загальну суму ПДВ «-« 35,24 грн у встановлений Податковим кодексом України термін.
4. п.49.1 та п.49.2 ст. 49 Податкового кодексу України, а саме: неподання до податкового органу Додатку ПН до рядка 23 ПН Податкової декларації з податку на прибуток підприємств на виплату доходів нерезидентам, який є її невід`ємною частиною, щодо операцій з виплати доходів на користь нерезидентів за півріччя 2019 року, за три квартали 2019 року, за 2019 рік.
5. п. 103.4 ст. 103.пп. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку з доходу нерезидента із джерелом походження з України за 2019 рік у загальній сумі 42478 гривень.
6. п.51.1 ст.51, п.176.2 «б» ст.176 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-Vl зі змінами та доповненнями, а саме: подання з недостовірними відомостями та помилками податкових розрахунків за формою №1ДФ за 1 квартал 2019, 1,2,3 квартали 2020 року, за формою №4ДФ за 2 квартали 2021 року, 2,3,4 квартали 2023 року.
7. п.63,3 ст.63 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-V1 із змінами та сповненнями, п.8.1, п.8.2, п.8.4 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588 (із змінами та доповненнями), зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за № 1562/20300: неподання до контролюючих органів повідомлень про облік об`єктів оподаткування або об`єктів пов`язаних з оподаткуванням або через які проводиться діяльність за формою № 20-ОПП по 273 об`єктам оподаткування, несвоєчасне подання до контролюючих органів повідомлень про облік об`єктів оподаткування або об`єктів пов`язаних з оподаткуванням або через які проводиться діяльність за формою № 20-ОПП по 10 об`єктам оподаткування.
На підставі висновків акту перевірки від 11.08.2025 № 1792/Ж5/31-00-07-01-01-22/00292988 відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:
- від 28.08.2025 №1707/Ж10/31-00-07-01-01-27, яким донараховано ПДВ на загальну суму 1490156,00 грн. та штрафні санкції в сумі 372539,00 грн. (том 3, а.с. 75-89);
- від 29.08.2025 №1712/Ж10/31-00-23-03-24, яким донараховано суму податкових зобов`язань з доходу нерезедента із джерелами походження з України на загальну суму 42478,00 грн. та штрафні санкції в сумі 10619,50 грн. (том 3, а.с. 90-91).
Вважаючи протиправними податкові повідомлення-рішення від 28.08.2025 №1707/Ж10/31-00-07-01-01-27 та від 29.08.2025 №1712/Ж10/31-00-23-03-24, позивач звернувся з цим позовом до суду, в якому просить суд визнати їх протиправними та скасувати.

Релевантні джерела права у справі:

Частини друга статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (стаття 55 Конституції України).

Стаття 14 Податкового кодексу України (далі - ПУ України):
Пункт 14.1.36. господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Стаття 44 ПК України. Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, а також документального підтвердження виконання вимог податкового та іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи:
44.1. Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.
44.3. Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей 39 та 39-2 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності, та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії).

Стаття 187. Дата виникнення податкових зобов`язань.
187.1. Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.
За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності (підрядники та субпідрядники) можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Стаття 188. Порядок визначення бази оподаткування в разі постачання товарів/послуг.
188.1. База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком:
товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню;
газу, який постачається для потреб населення;
електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.
До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати, відшкодування шкоди, у тому числі відшкодування упущеної вигоди за рішеннями міжнародних комерційних та інвестиційних арбітражів або іноземних судів, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.
До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.
У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

Стаття 198. Податковий кредит:
198.1. До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного капіталу та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
198.2. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника;
дата отримання платником податку товарів/послуг.
Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Датою збільшення податкового кредиту лізингоодержувача (орендаря) для операцій з фінансового лізингу (фінансової оренди) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу (фінансової оренди) таким лізингоодержувачем (орендарем).
Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).
Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.
198.3. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи;
ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
198.5. Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:
придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;
придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.
У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
198.6. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.
Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.
Платники податку, які застосовують касовий метод податкового обліку, суми податку, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та не включені до податкового кредиту протягом періоду 365 календарних днів з дати складення таких податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних у зв`язку з відсутністю фактів списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг (видачі з каси) або надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів/послуг, мають право на включення таких сум до податкового кредиту у звітному податковому періоді, в якому відбулося списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг (видачі з каси) або надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів/послуг, але не пізніше ніж через 60 календарних днів з дати такого списання, надання інших видів компенсацій.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг строків, зазначених у цьому пункті, переривається на період зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) відповідно до підпункту 191.1.2 пункту 191.1 статті 191 цього Кодексу оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником.

Стаття 200. Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків
200.1. Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
200.4. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Стаття 201. Податкова накладна.
201.1. На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:
а) порядковий номер податкової накладної;
б) дата складання податкової накладної;
в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;
г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);
д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;
е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;
є) ціна постачання без урахування податку;
ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;
з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;
і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду; 
й) індивідуальний податковий номер.

201.10. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.
Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".
З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;
для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Платник податку має право зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну та/або розрахунок коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року, в яких загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.
Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого рахунку у банку/небанківському надавачу платіжних послуг на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.
У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.
Протягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою з урахуванням вимог, встановлених підпунктом 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний провести документальну перевірку зазначеного продавця для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією.

Стаття 103. Порядок застосування міжнародного договору України про уникнення подвійного оподаткування стосовно повного або часткового звільнення від оподаткування доходів нерезидентів із джерелом їх походження з України
103.4. Підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Стаття 109.
109.1. Податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.
Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
109.2. Порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Стаття 110. Суб`єкти, які притягаються до відповідальності за вчинення податкових правопорушень.
110.1. Платники податків, податкові агенти, а також інші суб`єкти у випадках, прямо передбачених цим Кодексом, несуть фінансову відповідальність за вчинення податкових правопорушень.

Стаття 112. Загальні умови притягнення до фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи
112.1. Особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
112.2. Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.
Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Стаття 123. Штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у разі визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення бюджетного відшкодування або виявлення фактів використання податкових пільг не за цільовим призначенням чи всупереч умовам чи цілям їх надання
123.2. Діяння, передбачені пунктом 123.1 (крім діянь, передбачених пунктом 123.2-1) цієї статті, вчинені умисно, -
тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно, у випадку звернення зацікавленої особи з позовом до суду, адміністративний суд повинен надати правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень при прийнятті того чи іншого рішення та перевірити його відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та які закріплені у статті 2 КАС України.

Суд виходить з таких мотивів при оцінці аргументів сторін та застосуванні норм права у спірних правовідносинах. Висновки суду:
З огляду на зміст вказаних вище норм податкового закону, підставою для формування податкового кредиту, є саме наявність у платника податку - покупця належно оформленої податкової накладної, та здійснення господарських операції з придбання товарів, послуг чи основних фондів із метою використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності з метою досягнення господарської мети. 
Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту. Окремою підставою для висновку про відсутність у платника податків права на отримання податкових переваг є відсутність необхідних первинних документів, що підтверджують здійснення операцій, недоліки таких документів, складання таких документів при фактичному нездійсненні заявлених операцій, відображення у первинних документах недостовірних даних або даних, які неможливо віднести до операцій, що перевіряються. Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо. Сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновку про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміна у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції. Отже, лише за умови підтвердження достовірними первинними документами господарських операцій, платник податків має право на відображення результатів таких операцій у бухгалтерському обліку.
В спірному випадку, податкове повідомлення-рішення від 28.08.2025 №1707/Ж10/31-00-07-01-01-27 прийнято на підставі виявлених під час перевірки та зафіксованих в акті перевірки від 11.08.2025 № 1792/Ж5/31-00-07-01-01-22/00292988 порушень позивачем норм ПК України, а саме: заниження податку на додану вартість на загальну суму 1490156 грн, у тому числі:
за квітень 2019 року - на суму ПДВ 108333 грн, 
за травень 2019 року - на суму ПДВ 229667 грн, 
за вересень 2023 року - на суму ПДВ 291317 грн,
за жовтень 2023 року - на суму ПДВ 159619 грн,
за березень 2024 року - на суму ПДВ 166029 грн, 
за лютий 2025 року - на суму ПДВ 535191 гривень.
Так, представники контролюючого органу дійшли висновку, що проведеною перевіркою ПРАТ «Івано-Франківськцемент» по взаємовідносинам з ТОВ «АРІАНТ ЛАЙН» та ТОВ «КОМПАНІЯ ГЛОБУС» встановлено наступні обставини:
- неможливість реального здійснення постачання ТМЦ з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів (надання послуг), нездійснення особою, яка значиться виробником товару, а саме:
- встановлено наявність обриву ідентифікованого товару по ланцюгу постачання, не можливо встановити фактичних постачальників ТМЦ, наданих на адресу ПРАТ «Івано-Франківськцемент»;
- встановлено наявність обриву ідентифікованого товару по ланцюгу постачання, не можливо встановити фактичних постачальників ТМЦ, наданих на адресу ПРАТ «Івано-Франківськцемент»;
- взаємовідносини ПРАТ «Івано-Франківськцемент» з контрагентом постачальником з ознаками ризиковості;
- відповідно до даних відомостей з Державного реєстру суб`єктів господарювання, постачальника притягнуто до відповідальності за вчинення порушення, яке передбачене п.4 ч.2 ст.6, п.1 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.
- відсутність у постачальника законних джерел походження ідентифікованих товарів (активу);
- відсутність документів, що посвідчують якість Товару (сертифікат якості/відповідності, тощо), що могли б вказати на джерело походження (виробників) товарів;
- у постачальників встановлено факти зупинки реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування відповідно до постанови КМУ від 11.12.2019 №1165 «Про затвердження порядків зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних»:
- постачальники реалізують товар між собою по, а також мають зареєстровані об`єкти оподаткування (офіси та склади) за однією і тією ж адресою;
- формальний підхід до оформлення первинних документів.
На думку представників контролюючого органу, проведеною перевіркою встановлені дані і факти, що доводять нереальність господарських операцій між ПРАТ «Івано-Франківськцемент» та контрагентами-постачальниками ТОВ «АРІАНТ ЛАЙН» та ТОВ «КОМПАНІЯ ГЛОБУС», які фактично не відбулися, а лише відображені в первинних документах та задекларувавши у деклараціях з ПДВ.
Щодо господарських операцій ПРАТ «Івано-Франківськцемент» з ТОВ «АРІАНТ ЛАЙН» (попередня назва ТОВ «АЕ КОМА»), то суд виходив з такого.
19.02.2019 між ТОВ «АЕ КОМА» як продавцем та ПРАТ «Івано-Франківськцемент» як покупцем укладено договір № 19/02/19-1, згідно пункту 1.1 якого продавець зобов`язувався постановляти та передавати у власність покупця товар промислового призначення, а покупець зобов`язувався прийняти товар на умовах, визначених у додатках до договору.
Відповідно до пункту 2.4 Договору продавець надає покупцю наступні документи: рахунок-фактуру; видаткову накладну; податкову накладну, акт прийому-передачі товару, якщо виникла необхідність його складання (за вимогою однієї з Сторін).
Згідно з пунктом 2.5 Договору після відвантаження продавець направляє покупцю оригінали рахунку-фактури, видаткової накладної, податкової накладної, акту прийому-передачі товару, якщо виникла необхідність його складання (за вимогою однієї з Сторін). Відправлення вказаних документів здійснюється поштою або перевізником, протягом пяти робочих днів. За вимогою однієї із сторін приймання товару проводиться у присутності повноважних представників продавця. 
Пунктом 3.1 Договору визначено, що ціни на товар вказані в додатках до даного договору.
Загальна вартість договору рівна сумі додатків до даного договору (пункт 3.2 Договору).
Відповідно до пункту 4.3 Договору оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок продавця.
Згідно з пунктом 9.1 договір набуває чинності з дати підписання сторонами і діє до 31.12.2019 та до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань (том 1, а.с. 150-152).
Додатком № 1 від 19.02.2019 до договору поставки № 19/02/19-1 від 19.02.2019 передбачено, що продавець передає (поставляє), а покопець зобов`язаний оплатити товар, який складається з: колісна пара б/в, товщина бандажу 70-75, ціна за одиницю із ПДВ - 72000,00 грн.; колісна пара б/в, товщина бандажу 65-69, ціна за одиницю із ПДВ - 68000,00 грн.; колісна пара б/в, товщина бандажу 60-64, ціна за одиницю із ПДВ - 66000,00 грн.; колісна пара б/в, товщина бандажу 55-59, ціна за одиницю із ПДВ - 62000,00 грн.; колісна пара б/в, товщина бандажу 50-54, ціна за одиницю із ПДВ - 59000,00 грн. (том 1, а.с. 153).
Умови поставки: СРТ (Коломия, Шепетівка), України «Інкотермс 2010», умови оплати: 50% - аванс; 50% - після відвантаження. Термін поставки: 10 робочих днів після здійснення авансової оплати (том 1, а.с. 153). 
В підтвердження виконання умов договору поставки № 19/02/19-1 від 19.02.2019, позивач надав контролюючому органу під час перевірки та суду такі документи: 
- видаткову накладну № 2504/1 від 25.04.2019 на суму 940000,00 грн. (том 1, а.с. 139); акт приймання-передачі товару № 2 від 25.04.2019 (том 1, а.с. 140-141); товарно-транспортну накладну № 25/04/2019-1 від 25.04.2019 (том 1, а.с. 142-143); прибутковий ордер 00000006254 від 24.04.2019 (том 1, а.с. 144); видаткову накладну № 2404/1 від 24.04.2019 на суму 1088000,00 грн. (том 1, а.с. 145); прибутковий ордер 00000006426 від 25.04.2019 (том 1, а.с. 138); товарно-транспортну накладну № 24/04/2019-1 від 24.04.2019 (том 1, а.с. 148-149); податкові накладні № 1 від 09.04.2019, № 3 від 10.04.2019, № 4 від 11.04.2019, № 5 від 16.04.2019, № 6 від 24.04.2019, № 8 від 25.04.2019, № 11 від 16.05.2019, № 10 від 15.05.2019, № 13 від 20.05.2019 (том 1, а.с. 154-162), розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 3 від 22.07.2019 до податкової накладної № 10 від 15.05.2019 (том 1, а.с. 163); розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 4 від 22.07.2019 до податкової накладної № 11 від 16.05.2019 (том 1, а.с. 165); розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 5 від 30.08.2019 до податкової накладної № 13 від 20.05.2019 (том 1, а.с. 166); розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 6 від 06.09.2019 до податкової накладної № 13 від 20.05.2019 (том 1, а.с. 168); розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 9 від 21.12.2020 до податкової накладної № 13 від 20.05.2019 (том 1, а.с. 170); розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 1 від 06.02.2020 до податкової накладної № 13 від 20.05.2019 (том 1, а.с. 172); 
- платіжні інструкції на кредитовий переказ коштів № 77 від 11.04.2019, № 525 від 09.04.2019, № 662 від 10.04.2019, № 35057 від 26.04.2019, № 34988 від 25.04.2019, № 973 від 16.04.2019, № 1536 від 24.04.2019, № 35384 від 08.05.2019, № 1883 від 14.05.2019, № 35749 від 15.05.2019, № 35793 від 16.05.2019, № 2015 від 17.05.2019, № 2046 від 20.05.2019 (том 1, а.с. 173-185);
- аналіз рахунку 631 за 01.04.2019-06.02.2020 по контрагенту ТОВ «АЕ КОМА» (том 1, а.с. 136), акт звірки взаємних розрахунків за квітень 2019 року - березень 2025 року між ПРАТ «Івано-Франківськцемент» та ТОВ «АЕ КОМА» (том 1, а.с. 137). 
Суд звертає увагу на те, що стосовно проведених господарських операцій з поставки товару на виконання договору поставки № 19/02/19-1 від 19.02.2019, у контролюючого органу не було жодних претензій до змісту або форми первинних документів, складених під час їх проведення. 
В акті перевірки від 11.08.2025 № 1792/Ж5/31-00-07-01-01-22/00292988 представники контролюючого органу зазначили, що проведеним аналізом інформації, що міститься в АІС «Податковий блок» та ЄРПН по ТОВ «АРІАНТ ЛАЙН» встановлено, що свідоцтво платника ПДВ анульовано 08.07.2021 по причині - відсутність поставок та ненадання декларацій за останні 12 послідовних податкових місяців, платник відповідає п. 6 критеріям ризиковості платника податку на додану вартість відповідно до постанови КМУ від 11.12.2019 №1165 «Про затвердження порядків зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» та інша інформація яка докладно наведена в акті перевірки, що свідчить про його посередництво в даних операціях.
Проведеним згідно ЄРПН, аналізом формування податкового кредиту ТОВ «АРІАНТ ЛАЙН» за період квітень 2019 року встановлено придбання колісних пар б/в, що реалізовано ПРАТ «ІВАНО-ФРАНКІВСЬКЦЕМЕНТ» у наступних постачальників: 
-ТОВ «КЛОНСВІН» (код згідно з ЄДРПОУ 42540830);
-ТОВ «СВ ПАРК - ГОТЕЛЬ» (код згідно з ЄДРПОУ 38113678).
Проведеним згідно ЄРПН, аналізом формування податкового кредиту ТОВ «КЛОНСВІН» та ТОВ «СВ ПАРК - ГОТЕЛЬ» за період квітень 2019 року встановлено придбання товарних позицій, що реалізовано ТОВ «АРІАНТ ЛАЙН» у ТОВ «ТОРГОВИЙ БУДИНОК СТРАТЕГ» (код згідно з ЄДРПОУ 42156733). 
Проведеним згідно ЄРПН, аналізом формування податкового кредиту ТОВ «ТОРГОВИЙ БУДИНОК СТРАТЕГ» за період квітень 2019 року встановлено придбання товарних позицій, що реалізовано ТОВ «КЛОНСВІН» та ТОВ «СВ ПАРК - ГОТЕЛЬ» у наступних постачальників:
-ТОВ «СІМОКЛАЙН» (код згідно з ЄДРПОУ 41786904):
Проведеним аналізом інформації, що міститься в АІС «Податковий блок» та ЄРПН по ТОВ «СІМОКЛАЙН» встановлено наступне: орган ДПС в якому перебуває на обліку: 2650 ГУ ДПС у м. Києві, Центральна ДПІ, - вид діяльності: 01.50 змішане сільське господарство; повідомлення за формою №20-ОПП, що передбачено ст. 63 Податкового кодексу, щодо наявності об`єктів оподаткування у ТОВ «СІМОКЛАЙН» з моменту реєстрації до контролюючого органу за основним обліком не подавались, що свідчить про відсутність на підприємстві власного майна (земельні ділянки, офіси, склади, транспортні засоби та інше); - остання податкова звітність за травень 2019 року, свідоцтво платника ПДВ анульовано за рішенням контролюючого органу 25.06.2020, причина анулювання: ненадання декларацій протягом року; встановити кількість працюючих осіб не є можливим, оскільки підприємством звіти щодо нарахування та сплати ЄСВ не подавалися; за період взаємовідносин, за даними АІС «Податковий блок», ТОВ «СІМОКЛАЙН» не здійснював експортні та імпортні операції; формування податкового кредиту: віскас, тушки курячі, стегно куряче, кава розчинна у стіках, пігулки від бліх та кліщів, печінка куряча та ін. В подальшому дослідженні ланцюгу постачання встановлено, що ТОВ «СІМОКЛАЙН» не придбавало колісні пари б/в, товщина ободу 65-69 мм та колісні пари б/в товщина ободу 60-64 мм., спостерігається пересорт товару та обрив ланцюга постачання. В ході перевірки походження даного товару встановити не можливо.
-ТОВ «СІОНІМАКС» (код згідно з ЄДРПОУ 42179614): Проведеним аналізом інформації, що міститься в АІС «Податковий блок» та ЄРПН по ТОВ «СІОНІМАКС» встановлено наступне: орган ДПС в якому перебуває на обліку: 462 ГУ ДПС у Дніпропетровській обл., Дніпровська ДПІ, вид діяльності: 46.19 діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; повідомлення за формою №20-ОПП, що передбачено ст. 63 Податкового кодексу, щодо наявності об`єктів оподаткування у ТОВ «СІОНІМАКС» з моменту реєстрації до контролюючого органу за основним обліком не подавались, що свідчить про відсутність на підприємстві власного майна (земельні ділянки, офіси, склади, транспортні засоби та інше); остання податкова звітність за червень 2019 року, свідоцтво платника ПДВ анульовано за рішенням контролюючого органу 21.12.2020, причина анулювання: ненадання декларацій протягом року; за даними Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за січень 2019 року, Середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період, осіб - 1 особа; - за період взаємовідносин, за даними АІС «Податковий блок», ТОВ «СІОНІМАКС» не здійснював експортні та імпортні операції; формування податкового кредиту: в результаті аналізу ЄРПН та податкових декларацій з податку на додану вартість за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 не встановлено операцій з придбання будь яких товарів (робіт, послуг) для ведення господарської діяльності. В ЄРПН не зареєстровано на адресу ТОВ «СІОНІМАКС» будь яких податкових накладних на придбання та розрахунки коригування за період з 01.01.2019 по 31.12.2019, в податкових деклараціях з податку на додану вартість рядок 10.1 має нульові показники. В подальшому дослідженні ланцюгу постачання встановлено, що ТОВ «СІОНІМАКС» не придбавало колісні пари б/в товщина ободу 60-64 мм та колісні пари бувші у використанні 60/64. В ході перевірки походження даного товару встановити не можливо, оскільки не встановлено операцій з придбання будь яких товарів (робіт, послуг) для ведення господарської діяльності, контрагентом не здійснювалися імпортні операції. 
Щодо господарських операцій ПРАТ «Івано-Франківськцемент» з ТОВ «КОМПАНІЯ ГЛОБУС», то суд зазначає таке.
06.03.2024 між ТОВ «КОМПАНІЯ ГЛОБУС» як постачальником та ПРАТ «Івано-Франківськцемент» як покупцем укладено договір поставки № 57Т/03, згідно пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується у встановлені строки постанови і передати у власність покупцю товар в асортименті, кількості та за ціною вказаною у специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату відповідно до умов даного договору.
Відповідно до пункту 1.2 Договору асортимент товару, загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим договором, ціна за одиницю товару, визначається у Специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно з пунктом 3.1 Договору ціна на товар, що поставляються за цим догоовром, зазначається у специфікації. Ціна товару є твердою та зміні не підлягає.
Пунктом 4.6 Договору визначено, що разом з товаром постачальник повинен передати покупцю документи, які належать до передачі разом з товаром відповідно до чинного законодавства України. До таких документів належать бухгалтерські документи (видаткова накладна) та документи, що засвідчують якість товару (гігієнічний висновок, сертифікат якості, сертифікат відповідності, технічний паспорт, гарантійний талон, тощо). Первинні бухгалтерські документи повинні бути складені українською мовою та надаються постачальником безпосередньо за місцем поставки товару, вказаному в даному договорі або надсилаються поштою чи передаються іншим прийнятним для сторін способом. 
Відповідно до пункту 8.1 Договору покупець здійснює оплату за товар на поточний рахунок постачальника згідно з ціною товару, що вказується у додатках до цього договору.
Згідно з пунктом 8.2 Договору покупець здійснює оплату товару на умовах, передбачених додатками до цього договору.
Пунктом 8.2.1 Договору визначено, що розрахунок за товар здійснюється покупцем лише при умові належного складання постачальником податкової накладної та реєстрації її в Єдиному реєстрі податкових накладних, що мають бути складені в рамках даного договору. У випадку наявності порушень щодо складання та реєстрації подактових накладних, а також у випадку відсутності реєстрації чи блокування реєстрації податкових накладних, сума ПДВ знімається з оплати покупцем в односторонньому порядку.
Відповідно до пункту 12.1 Договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін. Договір діє до 31.12.2024. Даний договір вважається пролонгованим на рік, якщо жодна із сторін письмово не виявила про бажання розірвати даний договір у двомісячний строк до закінчення строку його дії (том 2, а.с. 11-17).
Додатком № 1 від 06.03.2024 до договору поставки № 57Т/03 від 06.03.2024 складено Специфікацію № 1 на такий товар: бруси стрілочні, залізобетонні, Р-65 1/9 (нові з усією паспортною документацією); підкладка КБ (б/в); підкладки гумові ЦП (КБГ), нові; підкладки гумові ОП нові, накладки стикові Р65 (4 отв), б/в; стикові болти, типу Р-65 (нові). Згальна сума з ПДВ 1666176,00 грн. Умови оплати за товар: 20% аванс, 60% оплата протягом 10 банківських днів після поставки товару, 20% після реєстрації податкової накладної (том 2, а.с. 18-19).
Додатком № 2 від 09.07.2024 до договору поставки № 57Т/03 від 06.03.2024 складено Специфікацію № 2 на такий товар: підкладка КБ (б/в); підкладки гумові ЦП (КБГ), нові; підкладки гумові ОП нові; закладні болти в зборі. б/в; болт клемний М22х75 в зборі, б/в. Згальна сума з ПДВ 853350,00 грн. Умови оплати за товар: 30% аванс, 50% оплата після поставки товару, 20% після реєстрації податкової накладної (том 2, а.с. 20).
Додатком № 3 від 14.10.2024 до договору поставки № 57Т/03 від 06.03.2024 складено Специфікацію № 3 на такий товар: бруси залізобетонні стрілочного переводу марки 1/6, Р-65 нові; підкладки гумові ЦП (КБГ), нові; підкладки гумові ОП нові; закладні болти в зборі. б/в; рейки Р-65, б/в. Згальна сума з ПДВ 3115660,00 грн. Умови оплати за товар: 30% аванс, 50% оплата після поставки товару, 20% після реєстрації податкової накладної (том 2, а.с. 21).
24.08.2023 між ТОВ «КОМПАНІЯ ГЛОБУС» як постачальником та ПРАТ «Івано-Франківськцемент» як покупцем укладено договір поставки № 45Т/08, згідно пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується у встановлені строки постанови і передати у власність покупцю товар в асортименті, кількості та за ціною вказаною у специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату відповідно до умов даного договору.
Відповідно до пункту 1.2 Договору асортимент товару, загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим договором, ціна за одиницю товару, визначається у Специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно з пунктом 3.1 Договору ціна на товар, що поставляються за цим договором, зазначається у специфікації. Ціна товару є твердою та зміні не підлягає.
Пунктом 4.6 Договору визначено, що разом з товаром постачальник повинен передати покупцю документи, які належать до передачі разом з товаром відповідно до чинного законодавства України. До таких документів належать бухгалтерські документи (видаткова накладна) та документи, що засвідчують якість товару (гігієнічний висновок, сертифікат якості, сертифікат відповідності, технічний паспорт, гарантійний талон, тощо). Первинні бухгалтерські документи повинні бути складені українською мовою та надаються постачальником безпосередньо за місцем поставки товару, вказаному в даному договорі або надсилаються поштою чи передаються іншим прийнятним для сторін способом. 
Відповідно до пункту 8.1 Договору покупець здійснює оплату за товар на поточний рахунок постачальника згідно з ціною товару, що вказується у додатках до цього договору.
Згідно з пунктом 8.2 Договору покупець здійснює оплату товару на умовах, передбачених додатками до цього договору.
Пунктом 8.2.1 Договору визначено, що розрахунок за товар здійснюється покупцем лише при умові належного складання постачальником податкової накладної та реєстрації її в Єдиному реєстрі податкових накладних, що мають бути складені в рамках даного договору. У випадку наявності порушень щодо складання та реєстрації податкових накладних, а також у випадку відсутності реєстрації чи блокування реєстрації податкових накладних, сума ПДВ знімається з оплати покупцем в односторонньому порядку.
Відповідно до пункту 12.1 Договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін. Договір діє до 31.12.2023. Даний договір вважається пролонгованим на рік, якщо жодна із сторін письмово не виявила про бажання розірвати даний договір у двомісячний строк до закінчення строку його дії (том 2, а.с. 22-28).
Додатком № 1 від 24.08.2023 до договору поставки № 45Т/08 від 24.08.2023 складено Специфікацію № 1 на такий товар: бруси стрілочні, залізобетонні, 1/11 (нові); підкладка КБ (б/в); стикові болти, типу Р-65 (нові). Загальна сума з ПДВ 3405612,00 грн. Умови оплати за товар: 30% аванс, 50% по факту постачання, 20% після реєстрації податкової накладної (том 2, а.с. 29).
В підтвердження виконання умов вищевказаних договорів поставки № 57Т/03 від 06.03.2024 та № 45Т/08 від 24.08.2023, позивач надав контролюючому органу під час перевірки та суду такі документи: 
- прибуткові ордери та видаткові накладні № РН-0000325 від 04.11.2024, № РН-0000332 від 07.11.2024, № РН-0000335 від 12.11.2024, № РН-0000377 від 03.12.2024, № РН-0000028 від 08.03.2024, № РН-0000029 від 08.03.2024, № РН-0000032 від 12.03.2024, № РН-0000082 від 23.04.2024, № РН-0000083 від 23.04.2024, № РН-0000028 від 08.03.2024, № РН-0000158 від 29.07.2024, № РН-0000281 від 21.09.2023, № РН-0000282 від 25.09.2023, № РН-0000290 від 03.10.2023, № РН-0000291 від 03.10.2023, № РН-0000298 від 06.10.2023, № РН-0000299 від 09.10.2023, № РН-0000300 від 09.10.2023, № РН-0000310 від 20.10.2023;
- товарно-транспортні накладні № 0000000103 від 04.11.2024, № 0000000108 від 12.11.2024, № 0000000120 від 03.12.2024, № 0000000018 від 08.03.2024, № 0000000019 від 08.03.2024, № 0000000021 від 12.03.2024, № 0000000039 від 23.04.2024, № 0000000040 від 23.04.2024, № 0000000058 від 29.07.2024, № 0000000065 від 21.09.2023, № 0000000066 від 25.09.2023, № 00000290 від 03.10.2023, № 0000000067 від 03.10.2023, № 0000000068 від 03.10.2023, № РН-0000298 від 06.10.2023, № РН-0000299 від 09.10.2023, № 0000000071 від 09.10.2023, № 0000000072 від 09.10.2023, № 0000000074 від 20.10.2023;
- податкові накладні № 1 від 02.12.2024, № 3 від 03.12.2024, № 2 від 04.11.2024, № 9 від 06.11.2024, № 11 від 07.11.2024, № 17 від 12.11.2024, № 29 від 26.11.2024, № 4 від 08.03.2024, № 5 від 08.03.2024, № 7 від 12.03.2024, № 2 від 02.04.2024, № 22 від 23.04.2024, № 23 від 23.04.2024, № 18 від 26.07.2024, № 20 від 29.07.2024, № 16 від 20.09.2023, № 12 від 18.09.2023, № 17 від 21.09.2023, № 18 від 25.09.2023, № 3 від 03.10.2023, № 2 від 03.10.2023, № 7 від 06.10.2023, № 8 від 09.10.2023, № 9 від 09.10.2023, № 14 від 20.10.2023;
- платіжні інструкції № 12354 від 04.11.2024, № 12407 від 05.11.2024, № 12455 від 06.11.2024, № 12552 від 07.11.2024, № 12639 від 11.11.2024, № 12818 від 14.11.2024, № 12856 від 15.11.2024, № 12922 від 18.11.2024, № 13055 від 20.11.2024, № 13104 від 21.11.2024, № 13140 від 22.11.2024, № 13190 від 25.11.2024, № 13258 від 26.11.2024, № 13443 від 02.12.2024, № 13507 від 03.12.2024, № 13569 від 04.12.2024, № 13757 від 09.12.2024, № 3046 від 19.03.2024, № 3178 від 21.03.2024, № 3253 від 25.03.2024, № 3314 від 26.03.2024, № 3376 від 27.03.2024, № 3506 від 01.04.2024, № 3552 від 02.04.2024, № 4544 від 26.04.2024, № 4593 від 29.04.2024, № 8212 від 26.07.2024, № 14877 від 18.09.2023, № 15085 від 20.09.2023, № 15361 від 25.09.2023, № 15437 від 26.09.2023, № 15603 від 28.09.2023, № 15697 від 29.09.2023, № 15769 від 02.10.2023, № 15887 від 03.10.2023, № 16096 від 06.10.2023, № 16720 від 16.10.2023, № 16783 від 17.10.2023, № 16860 від 18.10.2023, № 16955 від 19.10.2023, № 17144 від 23.10.2023, № 17216 від 24.10.2023, № 17248 від 25.10.2023, № 17547 від 30.10.2023;
- аналіз рахунку 631 за січень 2025 року по контрагенту ТОВ «КОМПАНІЯ ГЛОБУС» (том 2, а.с. 1), акт звірки взаємних розрахунків за січень 2025 року між ПРАТ «Івано-Франківськцемент» та ТОВ «КОМПАНІЯ ГЛОБУС» (том 2, а.с. 2); аналіз рахунку 631 за березень - квітень 2024 року по контрагенту ТОВ «КОМПАНІЯ ГЛОБУС» (том 2, а.с. 72), акт звірки взаємних розрахунків за березень - квітень 2024 року між ПРАТ «Івано-Франківськцемент» та ТОВ «КОМПАНІЯ ГЛОБУС» (том 2, а.с. 73); аналіз рахунку 631 за липень 2024 року по контрагенту ТОВ «КОМПАНІЯ ГЛОБУС» (том 2, а.с. 117), акт звірки взаємних розрахунків за вересень - жовтень 2023 року між ПРАТ «Івано-Франківськцемент» та ТОВ «КОМПАНІЯ ГЛОБУС» (том 2, а.с. 118); акт звірки взаємних розрахунків за вересень - жовтень 2023 року між ПРАТ «Івано-Франківськцемент» та ТОВ «КОМПАНІЯ ГЛОБУС» (том 2, а.с. 119).
Представник позивача надав суду копії актів списання ТМЦ на капітальний ремонт об`єктів (том 2, а.с. 181-231).
Суд звертає увагу на те, що стосовно проведених господарських операцій з поставки товару на виконання договорів поставки № 57Т/03 від 06.03.2024 та № 45Т/08 від 24.08.2023, у контролюючого органу не було жодних претензій до змісту або форми первинних документів, складених під час їх проведення. 
В акті перевірки від 11.08.2025 № 1792/Ж5/31-00-07-01-01-22/00292988 представники контролюючого органу зазначили, що проведеним згідно ЄРПН ТОВ «КОМПАНІЯ ГЛОБУС» за період вересень 2023 року по січень 2025 року, придбає матеріали верхньої будови колій (рейки, болти клемні, болти закладні, болти стикові, підкладки та ін.) у контрагентів ТОВ «СВІТЕНС КОМ», ТОВ «ЗАЛІЗДОРБУД», ТОВ «ТЕХМЕТПРОМБУД», ТОВ «ТПГП», ТОВ «ЗАЛІЗНИЧНЕ ПОСТАЧАННЯ», по ланцюгу постачання у вищенаведених контрагентів відсутні законні джерела походження ідентифікованих товарів (активу), не здійснювалися імпортні операції, тобто не можливо встановити походження товарів, що були реалізовані на ПРАТ «ІВАНОФРАНКІВСЬКЦЕМЕНТ». 
Проведеним аналізом наданих ТОВ «КОМПАНІЯ ГЛОБУС» до перевірки документів встановлено наступне: відповідно до Розділу 2 Договорів поставок від 24.08.2023 №45Т/08, від 06.03.2024 №57Т/03 Постачальний зобов`язаний надати Покупцю в момент здійснення фактичної передачі Товару, видаткову накладну, копії сертифікатів якості та інші документи на вимогу Покупця. За два робочих дня до дати фактичної поставки Товару в пункт поставки Постачальник зобов`язаний направити на електронну пошту Покупця zalizrem@ifcem.if.ua сканкопію видаткової накладної на Товар та документів, що посвідчують якість Товару (сертифікат якості/відповідності, тощо). Забезпечити належну якість Товару відповідно до вимог державних стандартів та умов цього Договору і Специфікації до нього. 
До перевірки не надано інформацію та документи, що посвідчують якість та можуть встановити походження Товару (сертифікат якості/відповідності, тощо), який придбавався ПРАТ «ІВАНО-ФРАНКІВСЬКЦЕМЕНТ». 
Крім того, за даними ЄРПН, ТОВ «КОМПАНІЯ ГЛОБУС», ТОВ «СВІТЕНС КОМ», ТОВ «ЗАЛІЗДОРБУД», ТОВ «ТЕХМЕТПРОМБУД», ТОВ «ТПГП», ТОВ «ЗАЛІЗНИЧНЕ ПОСТАЧАННЯ» реалізують матеріали верхньої будови колій (рейки, болти клемні, болти закладні, болти стикові, підкладки та ін.) між собою, а також мають зареєстровані об`єкти оподаткування (офіси та склади) за однією і тією ж адресою (м. Львів, вул. Кукурудзяна, буд. 2, м. Київ, вул. Сім`ї Кульженків, буд. 14/Б, м. Київ, вул. Вербицького, буд. 1/Р). 
Таким чином, враховуючи вищевикладене, встановлено дефектність первинних документів, тобто не можливо встановити походження товару, реалізованих на адресу ПРАТ «ІВАНО-ФРАНКІВСЬКЦЕМЕНТ». 
Отже, на думку представників контролюючого органу, наявність зазначених товарів не підтверджується фактом (законним джерелом) реального попереднього його одержання (придбання) від інших суб`єктів господарювання чи власного виробництва у досліджуваному та попередніх звітних періодах. Відсутність у постачальника законних джерел походження ідентифікованих товарів (активу) свідчить про недійсність формування відповідного активу та неможливість (нереальність) здійснення господарських операцій із його подальшого постачання по всьому ланцюгу проходження товарів до кінцевого споживача
Суд звертає увагу на те, що згідно з частиною першою статті 3 Господарського кодексу (далі - ГК) України господарська діяльність - це діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. 
Ведення бухгалтерського обліку, який є підставою для податкового обліку, регламентується Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні " від 16.07.99 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV) та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.95 за №168/704.
Для цілей цього Закону № 996-XIV терміни вживаються у такому значенні:
- активи - ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання економічних вигод у майбутньому;
- бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень;
- господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства;
- первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно частини першої статті 2 Закону № 996-XIV цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності, які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.
Згідно з частинами першою та другою статті 3 Закону № 996-XIV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.
Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Статтею 4 Закону № 996-XIV передбачено, що бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких принципі повного висвітлення - фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 996-XIV бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації.
Згідно з частиною першою статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Частиною другою визначено, що первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:
назву документа (форми);
дату складання;
назву підприємства, від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;
посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;
особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).
Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Відповідно до частини третьої статті 9 Закону № 996-XIV інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.
Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.
Права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку.
Суд звертає увагу на те, що в разі подання платником податків первинних документів контролюючому органу, спростування їх достовірності покладається саме на цього суб`єкта владних повноважень, який на підставі належним чином зафіксованих та документально підтверджених фактів повинен довести не здійснення таких операцій. Доказування суб`єктом владних повноважень таких обставин не може грунтуватися на припущеннях щодо певних обставин.
Так, Верховний Суд у постановах від 02.10.2019 у справі № 820/20933/14, від 05.11.2019 у справі № 817/3736/14, від 15.10.2020 у справі № 826/7614/15 звернув увагу, що надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, або є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом, а також якщо встановлено протиправну поведінку контрагента та про обізнаність платника податків щодо такої та злагодженості дій між ними.
При цьому про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, у тому числі і наявність таких обставин: відсутність первинних документів обліку, недоліки в їх заповненні, відсутність економічної доцільності проведення відповідних господарських операцій, неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, та інші обставини, які можуть свідчити про вчинення операцій, що не мають на меті досягнення позитивного економічного ефекту, натомість мають на меті отримання неправомірної вигоди, у тому числі преференцій з боку держави (податковий кредит).
Суд зазначає, що кожна з вказаних вище обставин не може бути самостійним беззаперечним свідченням (доказом) відсутності реального характеру господарських операцій, проте наявність таких обставин в сукупності, що має бути встановлено судом, свідчить на користь висновку про неможливість фактичного проведення (вчинення) господарських операцій.
Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій та при оцінці обґрунтованості заявленої платником податків податкової вигоди суд має оцінити обставини вчинення відповідних господарських операцій в їх сукупності та дослідити фактичні правовідносини учасників операцій, перевірити дійсний рух активів у процесі виконання операцій, встановити зв`язок складених первинних документів з реальними фактами господарської діяльності. При цьому також необхідно враховувати, що первинні документи мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами.
Крім того, платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій, зокрема, формування податкового кредиту з податку на додану вартість.
Що стосується заперечень представника відповідача щодо неповноти змісту поданих позивачем документів щодо спірних операцій з контрагентами, то суд зазначає про те, що відсутність окремих документів бухгалтерського обліку, недоліки їх форми та оформлення, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. 
Щодо доводів представника відповідача про те, що до перевірки не надано інформацію та документи, що посвідчують якість та можуть встановити походження Товару (сертифікат якості/відповідності, тощо), який придбавався ПРАТ «Івано-Франківськцемент», то суд звертає увагу на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 13.08.2020 у справі № 520/4829/19:
«… Суди відхилили посилання контролюючого органу на ненадання документів, що підтверджують якість товару, оскільки Декрет Кабінету Міністрів «Про стандартизацію і сертифікацію», який передбачав обов`язкову наявність таких документів, втратив чинність з 1 січня 2018 року. При цьому колегія суддів зазначає, що сертифікат якості на товар не належить до документів, на підставі яких формується бухгалтерський і податковий облік та не містить відомостей про господарську операцію, ненадання позивачем у спірних правовідносинах сертифікатів якості товару не є доказом наявності складу податкового правопорушення…».
Окрім цього, Верховний Суд в постанові від 21.08.2018 у справі № 806/5816/14 зазначив, що сертифікат якості (походження) не є документом, що фіксує здійснення господарської діяльності, а тому не впливає на визначення об`єкту оподаткування та в зв`язку із цим не є обов`язковим документом для надання органам фіскальної служби.
Що стосується відсутності в учасників попередніх ланок постачань товарів власного майна (земельні ділянки, офіси, склади, транспортні засоби та інше), а також малої кількість штатних працівників, то суд звертає увагу на те, що норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту чи наміру платника податків отримати певний результат від здійснення господарської операції (підприємницької діяльності). Відповідний висновок неодноразово висловлювався в постановах Верховного Суду від 08.05.2018 по справі №815/3526/17, від 22.12.2020 по справі № 815/133/16, від 23.02.2021 по справі №2а-835/12/1370, від 14.07.2022 по справі №804/13881/15.
Відсутність у контрагентів матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу (позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №480/3371/19, від 17.04.2018 у справі №826/14549/15, від 06.02.2018 у справі №816/166/15-а, від 14.07.2022 у справі №804/13881/15). Указана позиція наведена і в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07 2022 по справі № 160/3364/19.
Що стосується інформації про учасників попередніх ланок постачань товарів, яка міститься в інформаційних базах даних контролюючих органів, то суд вказує на таке.
Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, зокрема, в постановах від 30.09.2021 у справі № 400/1986/19, від 28.12.2022 у справі № 520/1284/19, від 31.10.2023 у справі № 520/18341/21, від 14 лютого 2024 у справі № 640/5408/21 відносно того, що інформація, яка міститься в інформаційних базах даних контролюючих органів носить інформативний характер, не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не може бути самостійним та належним доказом в розумінні процесуального закону щодо наявності порушень податкового законодавства. При цьому Верховним Судом постійно наголошується про необхідність дослідження сукупності обставин справи та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій у конкретному спірному випадку. Такі обставини, зокрема як відсутність у контрагентів технічних, технологічних, трудових та інших ресурсів можуть свідчити на користь висновку про нереальність господарських операцій виключно за наявності підтвердження таких обставин належними, допустимими, достовірними, достатніми доказами та в сукупності з іншими встановленими обставинами, які також мають свідчити про безпідставність (неправомірність) формування даних податкового обліку.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.
При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог статті 77 КАС України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.
Проте, у разі надання контролюючим органом доказів, які і свідчать, що платником податків не було відображено у податковому обліку та задекларовано отриманий прибуток, або документи, на підставі яких платник податків задекларував свої податкові зобов`язання, у тому числі сформував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (позиція Верховного Суду, викладена у постановах від 26 лютого 2020 року у справі №826/1308/18), від 28 квітня 2020 року (справа №826/15568/16), від 10 квітня 2020 року (справа №808/954/17), від 09 вересня 2021 року (справа №460/2315/19), від 26 вересня 2023 року (справа № 120/6732/22).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2022 у справі № 160/3364/19 фактично підтвердила такі висновки, зазначивши, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Самі по собі такі обставини, як-от: лише наявність вироку щодо контрагента платника податків; лише факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання під час таких свідчень особи щодо не прийняття участі у створенні і діяльності підприємства; лише податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання; лише незначні помилки в оформленні первинних документів чи відсутність деяких із них - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.
Крім того, зробивши акцент на реальному здійсненні господарської операції як складової юридичного факту, що породжує у платника податків право на податковий кредит та на збільшення витрат, Велика Палата в вказаній постанові акцентувала увагу також на тому, що платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом.
Таким чином, сам собою факт використання первинних документів з недостовірними даними для підтвердження обставин здійснення господарської операції не повинен автоматично вказувати на безпідставність даних податкового обліку. Натомість контролюючий орган має довести, що платник податків, приймаючи від контрагентів та використовуючи певні документи для цілей податкового обліку, діяв нерозумно, недобросовісно або без належної обачності. А це також пов`язано з фактичною можливістю й економічною доцільністю перевірки самим платником податків достовірності відомостей, які були включені до первинних документів. Мають бути наявні докази того, що розумними заходами добросовісний платник податків міг перевірити правдивість відповідних документів, а також мав достатні підстави, діючи з належною обачністю, для обґрунтованих сумнівів у їх змісті.
При цьому у постанові Великої Палати Верховного Суду також зроблено висновки про те, що під час вирішення спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, наявність у платника податків первинних документів в підтвердження задекларованих сум податкового кредиту, є підставною для врахування таких при формуванні та одержанні податкової вигоди у вигляді податкового кредиту, якщо контролюючий орган не встановив і не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні, суперечливі або ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.
У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків сформував дані податкового обліку, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду та з огляду на положення статті 90 КАС України обставини підлягають встановленню адміністративними судами під час розгляду відповідних спорів по суті на підставі всіх належних і допустимих доказів, причому жоден з доказів не має наперед установленої сили, у тому числі будь-які дані, отримані в межах кримінальних проваджень. Ці дані підлягають ретельній перевірці безпосередньо судом, що розглядає справу, в силу офіційності з`ясування обставин справи, а також якщо платник податків обґрунтовано заперечує достовірність відповідних даних.
Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, Товариство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності з встановленими обставинами мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку.
Крім того, при вирішенні податкових спорів Суд враховує презумпцію добросовісності платника податків за якою передбачається економічна виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.
Згідно доктрини реальності господарської операції, яка застосовується у судовій практиці Верховного Суду, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів.
Нормами Податкового кодексу України презюмується вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов`язкова ознака господарської операції.
Такі висновки Верховного Суду підтверджені й в подальшій практиці касаційного суду ( постанова від 30.06.2025 за результатом розгляду справи № 280/886/23).
Окрім цього, додатково суд звертає увагу на те, що відносини між учасниками попередніх ланок постачань товарів не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом, оскільки згідно з частиною другою статті 61 Конституції України відповідальність особи носить індивідуальний характер, а згідно п. 36.4 ст. 36, п. 109.1 ст. 109 ПК України виконання податкового обов`язку здійснюється платником самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента, і саме ці особи несуть фінансову, адміністративну та кримінальну відповідальність за вчинення протиправних діянь, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, передбачених цим Кодексом та іншим законодавством.
Вищевказане узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини, яка у відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " від 23 лютого 2006 року є джерелом права. 
Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у рішенні від 22.01.2009 року, п. 71, зазначив, що:
"…суд вважає, що коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов`язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все таки карає одержувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов`язання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності…".
Окрім цього, у рішенні від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав проти України", Європейський суд з прав людини вказав на те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку. 
Вказані рішення Європейського суду хоча і стосується обставин щодо безпідставності покладення на покупця обов`язку щодо повторної сплати податку на додану вартість в разі невиконання продавцем, яких знаходиться поза контролем покупця, своїх зобов`язань по декларуванню вказаного податку за умови повного виконання компанією-заявником своїх обов`язків із декларування ПДВ, однак вони встановлюють загальне правило, відповідно до якого платник податку - покупець по операціях поставки товарів не повинен відповідати за невиконання продавцем зобов`язань, та бути позбавлений гарантованого Конвенцією права власності, зокрема, й в наслідок донарахування йому відповідних податкових зобов`язань до бюджету, в разі якщо він повністю виконав свої зобов`язання, за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов`язаних зі сплатою податку по цих операціях, або будь-яких вказівок на його обізнаність про порушення вчинені його контрагентом, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності.
Також суд, з огляду на подану відповідачем доказову базу в обґрунтування правомірності прийнятих податкових повідомлень-рішень, змушений вказати на те, що одним з принципів податкового законодавства України відповідно до норм статті 4, пункту 56.21 статті 56 Податкового Кодексу України є принцип презумпції добросовісності дій, рішень платника податків, у зв`язку з чим передбачається, що дії платників податків, які мають своїм результатом одержання податкової вигоди економічно виправдані, а відомості, що містяться у податкових деклараціях, податкових накладних та інших первинних документах, є достовірними. Надання податковому органу всіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено належними та допустимими доказами, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність яких установлена судом.
Такий підхід національного законодавства також узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції". Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".
Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи вказану практику Європейського Суду з прав людини, норму частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України суду не було надано доказів в підтвердження того, що позивач діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про будь-які порушення, які допускали учасниками попередніх ланок постачань товарів - ТОВ «СІМОКЛАЙН», ТОВ «СІОНІМАКС», ТОВ «КОМПАНІЯ ГЛОБУС», ТОВ «СВІТЕНС КОМ», ТОВ «ЗАЛІЗДОРБУД», ТОВ «ТЕХМЕТПРОМБУД», ТОВ «ТПГП», ТОВ «ЗАЛІЗНИЧНЕ ПОСТАЧАННЯ», а також доказів, які б свідчити про недобросовісність позивача. Зокрема про його пряму участь у будь-яких зловживаннях, пов`язаних зі сплатою податкових зобов`язань таких платників. Однак відповідачем таких доказів подано не було.
Таким чином, з огляду на оцінені судом в сукупності подані сторонами докази, суд вважає передчасними висновки відповідача про нереальність господарських операцій ПРАТ «Івано-Франківськцемент» з ТОВ «АРІАНТ ЛАЙН» (ТОВ «АЕ КОМА») та ТОВ «КОМПАНІЯ ГЛОБУС» по придбанню товарів (робіт, послуг) та завищення позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість всього на загальну суму 1490155,66 грн., оскільки такі висновки фактично ґрунтуються на припущеннях контролюючого органу про неможливість здійснення вищевказаними контрагентами позивача операції з постачання товарів позивачу.
Вказані обставини вказують на протиправність податкового повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 28.08.2025 №1707/Ж10/31-00-07-01-01-27.

В спірному випадку, податкове повідомлення-рішення від 29.08.2025 №1712/Ж10/31-00-23-03-24 прийнято на підставі виявлених під час перевірки та зафіксованих в акті перевірки від 11.08.2025 № 1792/Ж5/31-00-07-01-01-22/00292988 порушень позивачем норм ПК України, а саме: при виплаті доходу нерезиденту «CemInWest SA» (Швейцарія) позивачем не надано документи, які підтверджують статус податкового резидента, що призвело до заниження суми податку на прибуток іноземних юридичних осіб в загальній сумі 42478,00 грн., а саме: за І квартал 2019 року - 6430,00 грн., за півріччя 2019 року - 36048,00 грн.
При оцінці висновків контролюючого органу щодо вказаних обставин, то суд виходив з такого.
19.11.2018 між ПРАТ «Івано-Франківськцемент» як позичальником та нерезидентом «CemInWest SA» (Швейцарія) як позикодавцем укладено договір позики. 
За умовами вказаного Договору позикодавець зобов`язувався надати позичальнику позику у розмірі 1300000,00 євро. Позика, надана позичальнику, повинна бути використана з метою підтримки господарської діяльності позичальника.
Позика зараховується на банківський рахунок Позичальника протягом 180 днів з дати реєстрації цього Договору Національним Банком України.
Позичальник зобов`язаний використовувати позику, надану за даним Договором, за цільовим призначенням, вказаним в п.1.3. цього Договору.
Остаточне повернення позичальником позики і сплата позикодавцю всіх належних йому за даним Договором сум проводиться в строк до 1 листопада 2019 року (включно).
За користування позикою позичальник сплачує позикодавцю відсотки з розрахунку 6% (шість) відсотків річних. Кількість днів визначається як 365/366 днів, виходячи з фактичного числа календарних днів у році.
Відсотки за даним Договором сплачуються щоквартально починаючи з 01 січня 2019 року та розраховуються станом на останній день кварталу
Цей договір набуває чинності з моменту його затвердження Загальними Зборами акціонерів позикодавця, але не раніше дати його реєстрації Національним Банком України і діє до 01 листопада 2019 року, але в будь-якому випадку до повного виконання позичальником своїх зобов`язань по Договору.
В акті перевірки від 11.08.2025 № 1792/Ж5/31-00-07-01-01-22/00292988 контролюючим органом зазначено, що до перевірки надано Протокол №28 позачергових загальних зборів акціонерів ПРАТ «Івано-Франківськцемент» від 14.02.2020, згідно з яким, вирішили провести виплату дивідендів з нерозподіленого прибутку за 2017 р. в розмірі 85000000,00 гривень.
Виплату акціонерним товариством дивідендів провести безпосередньо акціонерам, а саме направлення відповідних сум коштів усім акціонерам, зазначеним у переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів. Виплата здійснюється протягом шестимісячного строку з дня прийняття Загальними зборами рішення про виплату дивідендів, шляхом переказу цих коштів акціонерним товариством на грошові рахунки отримувачів (банківські рахунки, інформація про які зазначена в переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів) та/або шляхом поштових переказів на адреси акціонерів, зазначені в переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів (у разі якщо перелік осіб, які мають право на отримання дивідендів, не містить інформації про банківський рахунок).
До перевірки надано Протокол № 29 річних загальних зборів акціонерів ПРАТ «Івано-Франківськцемент» від 25.06.2020, згідно з яким, вирішили провести виплату дивідендів з нерозподіленого прибутку за 2017 р. в розмірі 200000000,00 гривень. Визначити, що дату складання переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, порядок (у тому числі валюту виплати дивідендів акціонерам-нерезидентам) та строк їх виплати встановлює Наглядова рада.
Виплату акціонерним товариством дивідендів провести безпосередньо акціонерам, а саме направлення відповідних сум коштів усім акціонерам, зазначеним у переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів. Виплата здійснюється протягом шестимісячного строку з дня прийнятій загальними зборами рішення про виплату дивідендів, шляхом переказу цих коштів акціонерним товариством на грошові рахунки отримувачів (банківські рахунки, інформація про які зазначена в переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів) та/або шляхом поштових переказів на адреси акціонерів, зазначені в переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів (у разі якщо перелік осіб, які мають право на отримання дивідендів, не містить інформації про банківський рахунок).
До перевірки надано Протокол № 31 річних загальних зборів акціонерів ПРАТ «Івано-Франківськцемент» від 25.05.2021, згідно з яким, вирішили провести виплату дивідендів в розмірі 215000000 гривень, в т. ч. 87805403 гривні з нерозподіленого прибутку за 2018 р. та 127194597 гривень з нерозподіленого прибутку за 2019 р. Визначити, що до складання переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, порядок (у тому числі, валюту виплати дивідендів акціонерам-нерезидентам) та строк їх виплати встановлює Наглядова рада.
Виплату акціонерним товариством дивідендів провести безпосередньо акціонерам, а саме направлення відповідних сум коштів усім акціонерам, зазначеним у переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів. Виплата здійснюється протягом шестимісячного строку з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів, шляхом переказу цих коштів акціонерним товариством на грошові рахунки отримувачів (банківські рахунки, інформація про які зазначена в переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів) та/або шляхом поштових переказів на адреси акціонерів, зазначені в переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів (у разі якщо перелік осіб, які мають право на отримання дивідендів, не містить інформації про банківський рахунок).
До перевірки надано рішення № 1 єдиного акціонера ПРАТ «Івано-Франківськцемент» від 28.01.2022, згідно з яким «CemІnWest SA», юридична особа, яка зареєстрована та існує відповідно до законодавства Швейцарії, що є власником 1331315 простих іменних акцій ПРАТ «Івано-Франківськцемент», що становить 100% статутного капіталу Товариства, в особі Директора Урса Джозефа Енг. що діє на підставі Статуту Єдиного Акціонера та Циркулярної резолюції Ради директорів Єдиного Акціонера від 27 січня 2022 року, прийняв наступні рішення з питань, що віднесені до компетенції зборів акціонерів:
- провести виплату дивідендів в розмірі 100000000,00 грн. з нерозподіленого прибутку за 2019 рік. Визначити, що дату складання переліку осіб, які мають право па отримання дивідендів, порядок (у тому числі, валюту виплати дивідендів акціонерам-нерезидентам) та строк іх виплати встановлює Наглядова рада Товариства.
Виплату Товариством дивідендів провести безпосередньо акціонерам, а саме шляхом направлення відповідних сум коштів усім акціонерам, зазначеним у переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів. Виплата здійснюється протягом шестимісячного строку з дня прийняття цього рішення Єдиного Акціонера про виплату дивідендів, шляхом переказу цих коштів Товариством на грошові рахунки отримувачів (банківські рахунки, інформація про які зазначена в переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів) та/або шляхом поштових переказів на адреси акціонерів, зазначені в переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів (у разі якщо перелік осіб, які мають право на отримання дивідендів, не містить інформації про банківський рахунок).
До перевірки ПРАТ «Івано-Франківськцемент» надало довідки, що підтверджують статус податкового резидента «CemІnWest SA» за 2018 від 28.06.2018 (апостиль від 29.06.2018 № 9016/18); за 2020 рік від 06.02.2020 (апостиль від 07.02.2020 № 1957/20); за 2021 рік від 23.04.2021 (апостиль від 28.04.2021 № 7032/21); за 2022 від 27.01.2022 (апостиль від 28.01.2022 № 1651/22); за 2025 рік від 07.01.2025 (апостиль від 08.01.2025 № 173/25).
До перевірки ПРАТ «Івано-Франківськцемент» не надано Довідку, що підтверджує статус податкового резидента «CemІnWest SA» за 2019 рік.
В ході перевірки було направлено Запит № 1-М від 03.06.2025 ПРАТ «Івано-Франківськцемент» про надання документів/копій документів, в т.ч. довідок (або їх нотаріально засвідчених копій), які підтверджують, що нерезиденти є резидентами країн, з якими укладено міжнародні договори України (перекладені на українську мову із нотаріальним завіренням).
ПРАТ «Івано-Франківськцемент» надало контролюючому органу відповідь № 01/2420-2/3 від 01.08.2025 на Запит №1-М від 03.06.2025 року, в якій зазначено: «Для підтвердження підстави для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України для виплати «CemІnWest SA» (Швейцарія) в 2019 доходів надано свідоцтво про реєстрацію за 2018 та 2020 роки, що підтверджує, що компаній є резидентом Швейцарії на виконання податкової конвенції 2000 року між Україною та Швейцарією та є платником податку з 2017 року в кантоні Цуг, що відповідає п. 103.8 ПКУ та дає право для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів під час виплати.».
Перевіркою повноти визначення ПРАТ «Івано-Франківськцемент» сум податку з доходу нерезидентів за період з 01.01.2019-31.03.2025 встановлено його заниження на суму 42478,00 грн. До таких висновків контролюючий орган дійшов фактично лише через те, що ПРАТ «Івано-Франківськцемент» не надав контролюючому органу Довідку, що підтверджує статус податкового резидента «CemІnWest SA» за 2019 рік.
Особливості оподаткування нерезидентів встановлені пунктом 141.4 статті 141 ПК України.
Так, згідно з підпунктом 141.4.1 пункту 141.4 статті 141 ПК України доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цього пункту такими доходами є:
а) проценти, дисконтні доходи, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за позиками та борговими зобов`язаннями, випущеними (виданими) резидентом;
б) дивіденди, які сплачуються резидентом;
в) роялті;
г) фрахт та доходи від інжинірингу;
ґ) лізингова/орендна плата, що вноситься резидентами на користь нерезидента - лізингодавця/орендодавця за договорами оперативного лізингу/оренди;
д) доходи від продажу чи іншого відчуження нерухомого майна або неподільного об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта нерухомості чи подільного об`єкта незавершеного будівництва, розташованого чи який після прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта буде розташований на території України, що належать нерезиденту;
е) прибуток від здійснення операцій з продажу або іншого відчуження наступних інвестиційних активів:
цінних паперів, деривативів або інших корпоративних прав у статутному капіталі юридичних осіб - резидентів, крім тих, що знаходяться в обігу на фондовій біржі, що входить до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту "а" підпункту 141.4.11 пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу;
акцій, корпоративних прав, часток в іноземних компаніях, організаціях, утворених відповідно до законодавства інших держав (іноземні юридичні особи), крім тих, що знаходяться в обігу на фондовій біржі, що входить до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту "а" підпункту 141.4.11 пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу, що відповідають таким умовам:
а) у будь-який момент часу впродовж 365 днів, що передують продажу або іншому відчуженню, вартість акцій, часток, корпоративних або інших аналогічних прав іноземної юридичної особи на 50 і більше відсотків утворюється за рахунок акцій, часток в українській юридичній особі, які належать зазначеній іноземній юридичній особі прямо або опосередковано, та
б) у будь-який момент часу впродовж 365 днів, що передують продажу або іншому відчуженню, вартість акцій, часток в українській юридичній особі на 50 і більше відсотків утворюється за рахунок нерухомого майна, яке розташовано в Україні та належить такій українській юридичній особі або використовується такою українською юридичною особою на підставі договору операційної або фінансової оренди (лізінгу) чи аналогічного договору, і таке використання має відображатися в обліку такої юридичної особи як актив, у тому числі актив з права користування, згідно з вимогами національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.
акцій, корпоративних прав у статутному капіталі юридичної особи - резидента України, за умови що у будь-який час впродовж 365 днів, що передують продажу або іншому відчуженню, вартість таких акцій, корпоративних прав на 50 і більше відсотків утворювалась за рахунок нерухомого майна, яке розташовано в Україні та належить такій юридичній особі - резиденту України або використовується такою юридичною особою - резидентом України на підставі договору операційної або фінансової оренди (лізінгу) чи аналогічного договору, і таке використання має відображатися в обліку такої юридичної особи як актив, у тому числі актив з права користування, згідно з вимогами національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.
Вартість акцій, часток, корпоративних або інших аналогічних прав (для цілей абзаців четвертого та шостого підпункту "е" цього підпункту) та нерухомого майна (для цілей абзаців п`ятого та шостого підпункту "е" цього підпункту) визначається на підставі балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку як найвища сума у будь-який момент часу впродовж 365 днів, що передують продажу або іншому відчуженню, та підлягає порівнянню з вартістю іншого майна (активів) згідно з балансовою (залишковою) вартістю за даними бухгалтерського обліку такої юридичної особи;
є) доходи, отримані від провадження спільної діяльності на території України, доходи від здійснення довгострокових контрактів на території України;
ж) винагорода за провадження нерезидентами або уповноваженими ними особами культурної, освітньої, релігійної, спортивної, розважальної діяльності на території України;
з) брокерська, комісійна або агентська винагорода, отримана від резидентів або постійних представництв інших нерезидентів щодо брокерських, комісійних або агентських послуг, наданих нерезидентом на території України на користь резидентів;
и) внески та премії на страхування або перестрахування ризиків в Україні (у тому числі страхування ризиків життя) або страхування резидентів від ризиків за межами України;
і) доходи, одержані від діяльності у сфері розваг (крім діяльності з проведення лотереї);
ї) доходи у вигляді благодійних внесків та пожертвувань на користь нерезидентів;
й) доходи від відчуження прав на видобуток та розробку родовищ корисних копалин, мінеральних джерел та інших природних ресурсів, розташованих на території України, що належать нерезиденту;
к) інші доходи від провадження нерезидентом господарської діяльності на території України, крім доходів у вигляді виручки або інших видів компенсації вартості товарів, виконаних робіт, наданих послуг, переданих, виконаних, наданих резиденту (постійному представництву іншого нерезидента) від такого нерезидента, у тому числі вартості послуг із міжнародного зв`язку чи міжнародного інформаційного забезпечення.
Не є доходами для цілей цього пункту субсидії для повернення частини кваліфікованих витрат, передбачених Законом України "Про державну підтримку кінематографії в Україні".
Відповідно до підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 ПК України резидент, у тому числі фізична особа - підприємець, фізична особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, або суб`єкт господарювання (юридична особа чи фізична особа - підприємець), який обрав спрощену систему оподаткування, або інший нерезидент, який провадить господарську діяльність через постійне представництво на території України, які здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.4-141.4.5 та 141.4.11 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, що сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності. Вимоги цього абзацу не застосовуються до доходів нерезидентів, що отримуються ними через їх постійні представництва на території України.
Порядок застосування міжнародного договору України про уникнення подвійного оподаткування стосовно повного або часткового звільнення від оподаткування доходів нерезидентів із джерелом їх походження з України регламентовано статтею 103 ПК України.
Так, згідно з пунктом 103.1 статті 103 ПК України застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України.
Пунктом 103.2 статті 103 ПК України визначено, що особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу (якщо відповідна умова передбачена міжнародним договором) і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України. У разі отримання синдикованого фінансового кредиту особа (податковий агент) застосовує ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України, на дату виплати процентів або інших доходів, отриманих із джерел в Україні, учасникам синдикату кредиторів з урахуванням того, резидентом якої юрисдикції є кожен учасник синдикованого кредиту, та пропорційно до його частки у межах кредитного договору, за умови що він є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу, незалежно від того, виплата здійснюється через агента чи напряму.
Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами пункту 103.4 цієї статті.
Податкові вигоди у вигляді звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку, передбачені міжнародним договором, не надаються стосовно відповідного виду доходу або прибутку, якщо головною або переважною метою здійснення відповідної господарської операції нерезидента з резидентом України було безпосереднє або опосередковане отримання переваг, які надаються міжнародним договором у вигляді звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку. Ця норма не застосовується, якщо буде встановлено, що отримання таких переваг відповідає об`єкту та цілям міжнародного договору України. У разі якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж передбачені цим пунктом, застосовуються відповідні правила міжнародного договору.
У разі якщо отримувач доходу є нерезидентом, який не є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу, дозволяється застосування міжнародного договору України з країною, резидентом якої є відповідний бенефіціарний (фактичний) отримувач (власник) такого доходу, в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку, за умови надання особі (податковому агенту) таких документів:
а) від отримувача доходу - заяви у довільній формі про відсутність у нього статусу бенефіціарного (фактичного) отримувача (власника) доходу, а також про наявність такого статусу у нерезидента, який надав документи, зазначені у підпункті "б" цього пункту;
б) від бенефіціарного (фактичного) отримувача (власника) доходу - заяви у довільній формі про наявність у такого нерезидента статусу бенефіціарного (фактичного) отримувача (власника) доходу та документів, які підтверджують такий статус (зокрема, але не виключно, ліцензії, договори, офіційні листи компетентних органів), а також документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами пункту 103.4 цієї статті.
Відповідно до пункту 103.4 статті 103 ПК України підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.
Пунктом 103.5 статті 103 ПК України визначено, що довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.
Згідно з пунктом 103.6 статті 103 ПК України у разі потреби така довідка може бути затребувана у нерезидента особою, яка виплачує йому доходи, або контролюючим органом під час розгляду питання про повернення сум надміру сплачених грошових зобов`язань на іншу дату, що передує даті виплати доходів.
У разі потреби особа, яка виплачує доходи нерезидентові, може звернутися до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) щодо здійснення центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, запиту до компетентного органу країни, з якою укладено міжнародний договір України, про підтвердження зазначеної у довідці інформації.
Відповідно до пункту 103.8 статті 103 ПК України особа, яка виплачує доходи нерезидентові у звітному (податковому) році, у разі подання нерезидентом довідки з інформацією за попередній звітний податковий період (рік) може застосувати правила міжнародного договору України, зокрема щодо звільнення (зменшення) від оподаткування, у звітному (податковому) році з отриманням довідки після закінчення звітного (податкового) року.
Як встановлено судом вище, 19.11.2018 між ПРАТ «Івано-Франківськцемент» як позичальником та нерезидентом «CemInWest SA» (Швейцарія) як позикодавцем укладено договір позики, таким чином питання оподаткування господарських операцій між позивачем та нерезидентом «CemInWest SA» (Швейцарія) регламентовані міжнародними актами, укладеними між Україною та Швейцарією.
Так, 30.10.2000 Уряд України і Швейцарська Федеральна Рада підписали Конвенція про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на доходи і на капітал (далі - Конвенція).
Вищевказану Конвенцію ратифіковано Законом України № 2929-III від 10.01.2002 та для України вона набрання чинності 26.02.2002.
Відповідно до статті 1 Конвенції, ця Конвенція поширюється на податки на доходи і на капітал, що стягуються від імені Договірної Держави або її політико-адміністративних підрозділів чи місцевих органів влади, незалежно від способу їх стягнення.
Згідно з статтею 2 Конвенції податками на доходи і на капітал вважаються всі податки, що стягуються із загальної суми доходу, із загальної вартості капіталу або з елементів доходу чи капіталу, включаючи податки на доходи від відчужування рухомого або нерухомого майна, податки на загальну суму заробітної плати або жалування, сплачуваних підприємством.
Статтею 3 Конвенції існуючими податками, на які поширюється Конвенція, зокрема, є:
a) у Швейцарії:
федеральні, кантональні та комунальні податки
(i) з доходу (загальний доход, прибуток від заробітної плати, 
прибуток з капіталу, промисловий і комерційний прибуток, доход від відчужування майна та інші види доходу); і
(ii) з капіталу (загальна вартість майна, рухоме та нерухоме майно, виробничі активи, сплачена частина акціонерного капіталу і резервних фондів та інші види капіталу) (надалі "швейцарський податок"),
b) в Україні:
(i) податок на прибуток підприємств; і
(ii) прибутковий податок з фізичних осіб
(надалі "український податок").
Відповідно до частини першої статті 11 Конвенції проценти, що виникають у Договірній Державі і сплачуються резиденту другої Договірної Держави, можуть оподатковуватись в цій другій Державі.
Згідно з частиною другою статті 11 Конвенції однак такі проценти можуть також оподатковуватись у тій Договірній Державі, в якій вони виникають, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо фактичний власник процентів є резидентом іншої Договірної Держави, податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати 10 процентів загальної суми процентів.
Частиною третьою статті 11 Конвенції незважаючи на положення пункту 2, будь-які таки проценти, про які йдеться у пункті 1, будуть оподатковуватися лише в тій Договірній Державі, резидентом якої є одержувач, якщо такий одержувач є фактичним власником процентів, та якщо такі проценти сплачуються:
a) у зв`язку з продажем у кредит будь-якого промислового, комерційного або наукового обладнання;
b) у зв`язку з продажем у кредит будь-яких виробів одним підприємством іншому підприємству;
c) за позиками будь-якого виду, що надаються банком; або
d) самій Договірній Державі, або її політико-адміністративному підрозділу, або місцевому органу влади.
Відповідно до частини п`ятої статті 11 Конвенції термін "проценти" при використанні в цій статті означає доход від боргових вимог будь-якого виду, незалежно від іпотечного забезпечення і незалежно від володіння правом на участь у прибутках боржника, і зокрема, доход від урядових цінних паперів і доход від облігацій чи боргових зобов`язань, включаючи премії та винагороди, що сплачуються стосовно таких цінних паперів, облігацій або боргових зобов`язань. Штрафи за несвоєчасну сплату не розглядаються як проценти для цілей цієї статті.
Судом встановлено, що ПРАТ «Івано-Франківськцемент» подало розрахунок (звіт) податкових зобов`язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України, щодо «CemInWest SA» (Швейцарія): за І квартал 2019 року сума доходу 849554,00 грн., ставка податку згідно ПК України 15%, ставка податку згідно з міжнародним договором 10%, що становить 84955,00 грн. (том 1, а.с. 206-207); за півріччя 2029 року сума доходу 128601,00 грн, ставка податку згідно ПК України 15%, ставка податку згідно з міжнародним договором 10%, що становить 12860,00 грн. (том 1, а.с. 208-209).
Законом України «Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів» від 10.01.2002 № 2933-III, Україна приєдналася до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, яка набула чинності для України 22.12.2003.
Статтею 1 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, ця Конвенція поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави.
Для цілей цієї Конвенції офіційними документами вважаються:
a) документи, які виходять від органу або посадової особи, що діють у сфері судової юрисдикції держави, включаючи документи, які виходять від органів прокуратури, секретаря суду або судового виконавця;
b) адміністративні документи;
c) нотаріальні акти;
d) офіційні свідоцтва, виконані на документах, підписаних особами у їх приватній якості, такі як офіційні свідоцтва про реєстрацію документа або факту, який існував на певну дату, та офіційні і нотаріальні засвідчення підписів.
Статтею 2 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Для цілей цієї Конвенції під легалізацією розуміється тільки формальна процедура, що застосовується дипломатичними або консульськими агентами країни, на території якої документ має бути представлений, для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплено документ.
Згідно з статтею 3 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.
Відповідно до статті 4 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів передбачений в частині першій статті 3 апостиль проставляється на самому документі або на окремому аркуші, що скріпляється з документом; він повинен відповідати зразку, що додається до цієї Конвенції.
Однак апостиль може бути складений офіційною мовою органу, що його видає. Типові пункти в апостилі можуть бути викладені також другою мовою. Заголовок "Apostille" (Convention de la Haye du 5 octobre 1961)" повинен бути викладений французькою мовою. 
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що під час перевірки ПРАТ «Івано-Франківськцемент» надало контролюючому органу довідки, що підтверджують статус податкового резидента «CemІnWest SA»: за 2018 від 28.06.2018 (апостиль від 29.06.2018 № 9016/18) (том 1, а.с. 202-203); за 2020 рік від 06.02.2020 (апостиль від 07.02.2020 № 1957/20) (том 1, а.с. 204-205); за 2021 рік від 23.04.2021 (апостиль від 28.04.2021 № 7032/21); за 2022 від 27.01.2022 (апостиль від 28.01.2022 № 1651/22); за 2025 рік від 07.01.2025 (апостиль від 08.01.2025 № 173/25) (том 1, а.с. 198-199).
Суд звертає увагу на зміст таких довідок, в яких зазначено: «Сертифікат резидентства . Дним підтверджуємо, що компанія CemІnWest SA, вул. Турмштрассе, 18, 6312 Штайнгаузен/Швейцарія, є резидентом і підлягає оподаткуванню в кантоні Цуг з 22 травня 2017 року відповідно ідентифікаційного номера: 1367-3722 (новий), попередній реєстраційний номер: 1042-775-14, та таким чином, вважається резидентом Швейцарії для цілей Податкової конвенції 2000 року між Україною та Швейцарією».
Таким чином, в кожній із наданих контролюючому органу довідок від 28.06.2018 (том 1, а.с. 202-203), від 06.02.2020 (том 1, а.с. 204-205), від 23.04.2021, від 27.01.2022, від 07.01.2025 (том 1, а.с. 198-199), міститься інформація про те, що компанія CemІnWest SA є резидентом і підлягає оподаткуванню в кантоні Цуг з 22 травня 2017 року. Тобто така інформація є незмінною станом на час видачі довідок від 28.06.2018, від 06.02.2020, від 23.04.2021, від 27.01.2022, від 07.01.2025, та засвідчує факт про те, що компанія CemІnWest SA є резидентом і підлягає оподаткуванню в кантоні Цуг в період, починаючи з 22 травня 2017 року та по дату видачі крайньої довідки від 07.01.2025, в тому числі весь 2019 рік.
За вказаних обставин, маючи в своєму розпорядження довідки від 28.06.2018 (том 1, а.с. 202-203), від 06.02.2020 (том 1, а.с. 204-205), від 23.04.2021, від 27.01.2022, від 07.01.2025 (том 1, а.с. 198-199), контролюючий орган мав можливість без значних зусиль, за належної розсудливості та добросовісності, встановити незмінність статусу компанії CemІnWest SA, як резидента Швейцарії, який підлягає оподаткуванню в кантоні Цуг (Швейцарія), починаючи з 22 травня 2017 року по дату видачі крайньої довідки від 07.01.2025. Однак цього не зробив, зробивши в цій частині необгрунтований висновок щодо порушення позивачем вимог податкового закону.
Таким чином, доводи контролюючого органу про те, що ПРАТ «Івано-Франківськцемент» не надав контролюючому органу Довідку, що підтверджує статус податкового резидента «CemІnWest SA» за 2019 рік, є безпіставними та необгрунтованими, оскільки такий статус компанії «CemІnWest SA» за 2019 рік можна встановити з огляду на зміст наданих позивачем довідок від 28.06.2018 (том 1, а.с. 202-203), від 06.02.2020 (том 1, а.с. 204-205), від 23.04.2021, від 27.01.2022, від 07.01.2025 (том 1, а.с. 198-199).
Окрім цього, суд звертає увагу на те, що не має встановленої уніфікованої форми довідки про подактовий статус нерезидента, яка визначається органом відповідної іноземної держави згідно з її законодавством. 
В спірному випадку, контролюючий орган не висловив жодних зауважень до наданих позивачем довідок від 28.06.2018 (том 1, а.с. 202-203), від 06.02.2020 (том 1, а.с. 204-205), від 23.04.2021, від 27.01.2022, від 07.01.2025 (том 1, а.с. 198-199), як доказів в підтвердження статусу податкового резидента «CemІnWest SA» за 2018, 2020, 2021, 2022 та 2025 роки.
Таким чином, з огляду на оцінені судом в сукупності подані сторонами докази, суд вважає необгрунтованими висновки відповідача про заниження ПРАТ «Івано-Франківськцемент» податку з доходу нерезидентів за період з 01.01.2019-31.03.2025 на суму 42478,00 грн., оскільки такі висновки фактично ґрунтуються не неподанні контролюючому органу Довідки, що підтверджує статус податкового резидента «CemІnWest SA» за 2019 рік. Водночас, таку інформацію про статусу податкового резидента «CemІnWest SA» відповідач міг встановити з наданих позивачем довідок від 28.06.2018 (том 1, а.с. 202-203), від 06.02.2020 (том 1, а.с. 204-205), від 23.04.2021, від 27.01.2022, від 07.01.2025 (том 1, а.с. 198-199). 
Вказані обставини вказують на протиправність податкового повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 29.08.2025 №1712/Ж10/31-00-23-03-24.
Окрім цього, суд звертає увагу на те, що частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено правовий порядок для суб`єктів владних повноважень, згідно якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 21.1 статті 21 Податкового кодексу України передбачено, що посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.
Згідно встановлених в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріїв правомірності рішень, дій, бездіяльності суб`єктів владних повноважень, їх посадових осіб - рішення суб`єктів владних повноважень повинні прийматися (вчинятися) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи вищевикладене, податкові повідомлення-рішення від 28.08.2025 №1707/Ж10/31-00-07-01-01-27 та від 29.08.2025 №1712/Ж10/31-00-23-03-24 не відповідають встановленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки вони прийняті за відсутності відповідної законної підстави та необґрунтовано.
Підсумовуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що позов Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківськцемент" до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задовольнити: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 28.08.2025 №1707/Ж10/31-00-07-01-01-27 та від 29.08.2025 №1712/Ж10/31-00-23-03-24.

Щодо розподілу судових витрат у справі:
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
В підтвердження судових витрат у справі представником позивача подано платіжну інструкцію кредитового переказу коштів від 30.09.2025 про сплату судового збору в розмірі 28736,88 грн. (а.с. 4).
З огляду на задоволення позову позивачу належить присудити за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 28736,88 грн. судових витрат по сплаті судового збору.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 260, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, - 

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю. 
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 28.08.2025 №1707/Ж10/31-00-07-01-01-27 та від 29.08.2025 №1712/Ж10/31-00-23-03-24.
Cтягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ - 44082145, вулиця Кошиця, будинок 3, місто Київ, 02068) на користь Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківськцемент" (код ЄДРПОУ - 00292988, село Ямниця, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, 77422) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 28736 (двадцять вісім тисяч сімсот тридцять шість) гривень 88 копійок. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач: Приватне акціонерне товариство "Івано-Франківськцемент", код ЄДРПОУ - 00292988, село Ямниця, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, 77422.
Відповідач: Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, код ЄДРПОУ - 44082145, вулиця Кошиця, будинок 3, місто Київ, 02068.

Суддя  /підпис/  Боршовський Т.І. 

Рішення складене в повному обсязі 03 березня 2026 р.