Справа № 931/9/25
Провадження № 1-кп/931/23/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року селище Локачі

Локачинський районний суд Волинської області в складі: 
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря – ОСОБА_2 
прокурора – ОСОБА_3 ,
захисника – ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),
обвинуваченого - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Локачах об`єднане кримінальне провадження, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12024030510001340 від 11.12.2024 року, внесене до ЄРДР за №12025035510000081 від 01.03.2025 року, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нововолинськ Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, з професійно-технічною освітою, розлученого, військовозобов`язаного, раніше неодноразово судимого, востаннє:
- вироком Іваничівського районного суду від 02.04.2021 до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 81 КК України, ухвалою Маневицького районного суду від 01.10.2024 звільнений умовно-достроково на строк 1 рік 1 місяць 14 днів, 
- вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 13.06.2025 року за ч. 1 ст. 263, 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 4 (чотири) місяці,
- вироком Володимирського міського суду Волинської області від 04.12.2025 року за ч. 1 ст. 263, 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, 
в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи неодноразово засудженим за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, на шлях виправлення не став, і в період незнятої та непогашеної судимості повторно вчинив умисний корисливий злочин.
Так, 10 грудня 2024 року близько 11 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, який продовжено Указом Президента України №740/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 28.10.2024, затвердженого Законом України №4024-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 29.10.2024, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав велосипед типу дамка марки «bTwin», вартістю 5833 гривні 33 копійки, на якому знаходилась сумка чорного кольору без маркувальних позначень, вартістю 250 гривень, у якій знаходились 2 (дві) булочки з ванільною начинкою загальною вартістю 24 гривні 40 копійок, сметана торгової марки «Від баби Олі», вартістю 46 гривень 97 копійок, та плетена сумка, вартістю 282 гривні, у якій знаходились рукавиці сірого кольору, вартістю 106 гривень 67 копійок, які належать ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 6543 гривні 37 копійок.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 28 лютого 2025 року, о 22 год. 18 хв., маючи умисел на порушення конституційного права на недоторканість житла особи, передбаченого ст. 30 Конституції України, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без згоди власників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , пошкодивши скляні металопластикові двері, проник у приміщення кафе, що знаходиться по АДРЕСА_2 , тим самим порушив недоторканність іншого володіння особи. 
Крім того, ОСОБА_5 01.03.2025 о 03 год. 06 хв., маючи умисел на порушення конституційного права на недоторканість житла особи, передбаченого ст. 30 Конституції України, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без згоди власників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , пошкодивши скляні металопластикові двері, проник у приміщення кафе, що знаходиться по АДРЕСА_2 , тим самим порушив недоторканність іншого володіння особи.
Крім того, в ніч на 02 березня 2025 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_5 , маючи умисел на порушення конституційного права на недоторканість житла особи, передбаченого ст. 30 Конституції України, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без згоди власників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , пошкодивши скляні металопластикові двері, проник у приміщення магазину «Кошик», що знаходиться по вулиці Луцькій, 35, села Війниця, Володимирського району Волинської області, тим самим порушив недоторканність іншого володіння особи.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України, а саме незаконне проникнення до іншого володіння особи.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 визнав частково, а саме погодився з обставинами вчинення кримінального правопорушення, проте, із сумою завданої потерпілій ОСОБА_6 внаслідок викрадення належного їй майна майнової шкоди в розмірі 6543 грн. 37 коп., не погоджується. Суду пояснив що дійсно 10 грудня 2024 року близько 11 години 30 хвилин, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав велосипед типу дамка марки «bTwin», на якому знаходилась сумка чорного кольору без маркувальних позначень, у якій знаходились 2 (дві) булочки з ванільною начинкою, сметана торгової марки «Від баби Олі», та плетена сумка, у якій знаходились рукавиці сірого кольору, які належать ОСОБА_6 . Викрадені речі повернув відразу після того, як його з викраденим велосипедом наздогнали працівники поліції. Вважає, що викрадений велосипед коштує не більше 1500 грн. Просив суд суворо не карати. За пред`явленим обвинуваченням за ч. 1 ст. 162 КК України ОСОБА_5 визнав себе винуватим повністю та погодився з його правовою кваліфікацією, не оспорив обставин, викладених в обвинувальному акті. У вчиненому розкаюється, просив вибачення у потерпілих.
Потерпілі за ч. 1 ст. 162 КК України ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в судовому засіданні показали, що дійсно ОСОБА_5 тричі проникав у належні їм кафе та магазин за обставин, викладених в обвинувальному акті. Потерпілий ОСОБА_7 , крім того, зазначив, що такими діями обвинувачений дуже налякав його дружину ОСОБА_8 і вона отримала моральну травму, враховуючи, що його в цей час поряд з нею не було. Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , кожен зокрема, просили покарати обвинуваченого суворо, з метою запобігання вчинення ним таких дій в майбутньому.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи по епізоду за ч.1 ст. 162 КК України, кваліфікацію кримінального правопорушення за ч.1 ст. 162 КК України, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин кримінального провадження, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються та вважав можливим обмежити обсяг дослідження доказів по епізоду за ч. 1 ст. 162 КК України допитом обвинуваченого, допитом потерпілих та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.
На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин суд дійшов висновку, що своїми умисними діями, котрі виразилися у незаконному проникненні до іншого володіння особи, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України, винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення є доведеною та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України.
Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим за ч. 4 ст. 185 КК України, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що в грудні 2024 року приїхала належним їй велосипедом типу дамка марки «bTwin», який їй діти подарували на день народження, до своїх знайомих по АДРЕСА_2 . На тротуарі біля будинку за вказаною адресою вона поставила свій велосипед, в кошику якого також лежала її сумка, рукавички, сметана і булочки, і зайшла на подвір`я до вищевказаних знайомих. Побула там хвилин 10-15, після цього виявила, що велосипед зник. Вона повідомила органи поліції про викрадення, поліцейські затримали винного, яким виявився ОСОБА_5 . Велосипед їй повернули. Просить обвинуваченого суворо не карати.
Свідок ОСОБА_9 суду показала, що проживає по АДРЕСА_2 . Підтверджує, що 10.12.2024 року ОСОБА_6 належним їй велосипедом приїжджала до неї за адресою її проживання. Вони трохи поговорили, а коли ОСОБА_6 вже йшла додому, виявили, що належний їй велосипед, який вона залишила на тротуарі біля будинку, зник. Хто його викрав вони не бачили, повідомили про подію поліцію.
Свідок ОСОБА_10 , який є поліцейським СПД № 1 сел. Локачі Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, суду показав, що на його службовий планшетний пристрій 10.12.2024 року надійшло повідомлення про крадіжку велосипеда. Він разом з колегою здійснили виїзд з с. Війниця і рухались до сел. Локачі Володимирського району Волинської області. По напрямку руху побачили обвинуваченого ОСОБА_5 , який вів велосипед, зупинилися і з`ясували, що велосипед ОСОБА_5 не належав, про що він повідомив сам і що він викрав його біля будинку по АДРЕСА_2 . По всіх ознаках ОСОБА_5 перебував в стані алкогольного сп`яніння. На велосипеді був прикріплений кошик, в якому була сумочка та інші речі, точно які, не може назвати.
Свідок ОСОБА_11 , який є поліцейським СПД № 1 сел. Локачі Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, суду показав, що на службовий планшетний пристрій 10.12.2024 року надійшло повідомлення про крадіжку велосипеда. Він разом з ОСОБА_10 здійснили виїзд з с. Війниця і рухались до сел. Локачі Володимирського району Волинської області. По напрямку руху побачили обвинуваченого ОСОБА_5 , який вів велосипед, по ознаках схожий на викрадений. Підійшовши до ОСОБА_5 , останній повідомив їм, що велосипед стояв на вулиці і він його викрав.
Також, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується письмовими доказами, які були надані стороною обвинувачення та досліджені судом за клопотанням учасників судового провадження, а саме:
- протоколом огляду місця події від 10.12.2024 року (із додатком - фототаблицями), в якому зафіксовано, що місцем огляду є ділянка місцевості, яка знаходиться за адресою: вул. Луцька с. Крухиничі Володимирського району Волинської області, на якій, на узбіччі проїжджої частини, навпроти будинку №13, знаходиться 2-колісний велосипед чорного кольору типу "дамка" із маркуванням «bTwin», поруч з яким стоїть чоловік віком приблизно 45-50 років, одягнутий у зелені чоботи, чорні штани, коричневу кофту з капюшоном, темну балонову куртку з двома білими полосками, який представився ОСОБА_5 та повідомив, що викрав даний велосипед у сел. Локачах. На даному велосипеді наявні два болотники,, підставка, до керма прикріплені дві ручки для гальмування, на колесах прикріплені світловідбивачі оранжевого кольору у формі ведмедя. На кермі висять дві сумки: одна чорного кольору, яка закривається змійкою-застібкою, друга - плетена, оранжевого кольору. У сумці чорного кольору знаходяться дві булочки та сметана "Від баби Олі" масою 370 г, 21%, у плетеній сумці - пара зимових рукавичок сірого кольору у пакеті чорного кольору. Вказаний велосипед та сумки з їх вмістом були вилучені (т.1 а.к.п. 240);
- висновком експерта Волинського науково - дослідного експертно-криміналістичного центру від 18.12.2024 року № СЕ-19/103-24/16539-ТВ, відповідно до якого ринкова вартість об`єктів дослідження станом на 10.12.2024 року складала: 5833,33 грн - для велосипеда марки «bTwin» типу дамка; 250 грн - для дорожньої сумки чорного кольору без маркувальних позначень; 282 грн - для плетеної сумки; 106,67 грн - для зимових рукавиць (т.2 а.к.п. 2-9);
- висновком експерта Волинського науково - дослідного експертно-криміналістичного центру від 18.12.2024 року № СЕ-19/103-24/16534-ТВ, відповідно до якого ринкова вартість станом на 10.12.2024 року наступних виробів складала: 24,40 грн - для двох булочок із ванільною начинкою; 46,97 грн - для сметани 21% ТМ "Від баби Олі", масою 370 г (т.2 а.к.п. 12-15);
Досліджені в судовому засіданні докази є належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність, з точки зору достатності та взаємозв`язку, надають можливість прийти до висновку про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України. Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 в таємному викрадені чужого майна, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
Суд критично оцінює покази обвинуваченого в частині не визнання суми завданої потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди внаслідок викрадення належного їй майна, оскільки дана сума була встановлена шляхом проведення відповідних судових товарознавчих експертиз, які визнані судом належними та допустимими доказами. Клопотань про визнання висновків вказаних експертиз недопустимими доказами заявлено не було. Клопотань про призначення повторних товарознавчих експертиз стороною захисту під час розгляду справи заявлено не було.
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, є повністю доведеною, а дії правильно кваліфікованими за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, та за ч.1 ст.162 КК України як незаконне проникнення до іншого володіння особи.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд відповідно до вимог статей 50,65 КК України враховує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, які за приписами ст.12 КК України класифікуються як тяжкий злочин та проступок.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину за ч. 1 ст. 162 КК України та активне сприяння розкриттю злочину за ч. 4 ст. 185 КК України. Суд не враховує пом`якшуючу обставину, зазначену в обвинувальному акті за ч. 4 ст. 185 КК України щире каяття, під час розгляду справи такої обставини встановлено не було, оскільки обвинувачений лише частково визнав свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.4 ст. 185 КК України - судом не встановлено, за ч. 1 ст. 162 КК України до обтяжуючих обставин суд відносить вчинення кримінального правопорушення повторно. 
Суд враховує, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався за вчинення аналогічних корисливих злочинів проти власності, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість (т.1 а.к.п. 231-236), на шлях виправлення не став, неодружений, не працює, отже, постійного доходу не має, суспільно-корисною працею не займається, періодично проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями (т.1 а.к.п. 221), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також думку потерпілих щодо призначення покарання. (т.1 а.к.п. 219, 228).
Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, оскільки саме таке покарання на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових злочинів, тому призначає покарання в межах санкції статей у вигляді позбавлення волі за ч. 4 ст. 185 КК України на строк п`ять років та у вигляді обмеження волі за ч. 1 ст. 162 КК України на строк один рік.
На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно суд призначає покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Підстав для застосування статей 75, 69, 69-1 КК України судом не встановлено.
Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 судимий вироком Володимирського міського суду Волинської області від 04 грудня 2025 року за ч. 1 ст. 263 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць, на теперішній час відбуває покарання в установі виконання покарань.
Також суд звертає увагу, що кримінальні правопорушення у даному провадженні ОСОБА_5 вчинив 10.12.2024, 28.02.,01.03.,02.03.2025 року, тобто до постановлення вироку Володимирським районним судом Волинської області 04 грудня 2025 року. А тому, суд вважає, що міру покарання необхідно визначити на підставі ч.4 ст.70 КК України, за правилами ст.72 КК України.
З урахуванням викладеного, на підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш сурового покарання більш суровим, призначеного за даним вироком та за вироком Володимирського районного суду Волинської області від 04 грудня 2025 року, суд до відбуття визначає ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі, яке не можливе без ізоляції від суспільства, при цьому, зарахувавши повністю відбуте ним покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком.
З врахуванням вищезазначених обставин, на думку суду, призначене судом покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів, і відповідатиме вимогам ст. 65 КК України.
У відповідності до вимог ст.ст. 100, 122 КПК України суд вирішує долю речових доказів та приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення експертиз, які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в повному обсязі.
Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 не обирався.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавленні волі на строк 5 (п`ять) років;
- за ч.1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Володимирського міського суду Волинської області від 04.12.2025 року, більш суворим, призначеним даним вироком, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з дня набрання цим вироком законної сили.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, зарахувати у строк призначеного ОСОБА_5 цим вироком суду покарання, строк відбутого ним покарання за вироком Володимирського міського суду Волинської області від 04.12.2025.
Стягнути з ОСОБА_5  в дохід держави витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення судових товарознавчих експертиз в сумі 5571 (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят одна) гривня 30 копійок.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17.12.2024 року, в рамках даного кримінального провадження, - скасувати. 
Речові докази:
- пластикову прозору коробку для пожертв з наліпкою та пляшку з під алкоголю "Хортиця" (поміщену в сейф-пакет WAR7312285), яка знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, - знищити;
- велосипед чорного кольору «bTwin», сумку чорного кольору, плетену сумку із зимовими рукавичками, дві булочки із ванільною начинкою, сметану 21% ТМ "Від баби Олі", масою 370 г, що передані на відповідальне зберігання його власнику ОСОБА_6 - залишити у володінні останньої.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Локачинський районний суд Волинської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1