Справа № 473/1580/26
П О С Т А Н О В А
іменем України
"13" квітня 2026 р.       місто Вознесенськ
Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Нікітченко М.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли від Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КпАП України 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з протоколом зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , обліковий номер картки платника податків НОМЕР_1 

В С Т А Н О В И В:

У протоколі серія ВАД №875233 від 23.03.2026 року поліцейським, який склав цей протокол, зазначено що: «23.03.2026 близько 16 год. за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчиняв домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лайкою, чим завдав шкоду психологічному здоров`ю». 
Потерпілою в протоколі зазначена ОСОБА_2 . 
Дії ОСОБА_1 працівником поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 був повідомлений про час та місце слухання справи судом належним чином за допомогою смс-повідомлення, судовий виклик не отримав, у довідці вказано, що абонент тимчасово не доступний, що встановлено і при спробі зателефонувати.
Тому суд надіслав рекомендований лист 06.04.2026 року на адресу, що вказана в матеріалах.
Згідно із даними сайту Укрпошта судова повістка вручена одержувачу 11 квітня 2026 року.
Про поважні причини неприбуття до суду ОСОБА_1 не повідомив та клопотань про відкладення слухання справи не подав, тому розгляд справи відбувся у його відсутності згідно із вимогами ст.268 КУпАП.
Судом було досліджено матеріали провадження та встановлено, що крім протоколу ВАД №875233 від 23.03.2026 року надано рапорт, зареєстрований в Вознесенському РУП 23.03.2026 року за №3504, в якому зазначено, що ОСОБА_2 вказала, що 23.03.2026 р. 15.53 год. за адресою АДРЕСА_2 чоловік військовий кидається битися, все розбив, побив заявницю. 
Про це також ОСОБА_2 вказала в заяві про вчинене правопорушення від 23.03.2026 року, вказавши, що чоловік ОСОБА_1 вчиняв домашнє насильство психологічного характеру, ображав нецензурною лайкою.
В письмових поясненнях, що були надані поліції 23.03.2026 року, ОСОБА_2 вказала, що близько 15 год. прийшов чоловік ОСОБА_1 , який вживав спиртне, під час сварки вчиняв домашнє насильство психологічного характеру, ображав нецензурною лайкою, тому викликала поліцію.
В письмових поясненнях, що були надані поліції 23.03.2026 року, ОСОБА_3 вказав, що почув сварку між батьками, а саме ОСОБА_1 в нетверезому стані ображав матір ОСОБА_2 нецензурною лайкою, почав розкидати речі в будинку, викликали поліцію.
Пояснення ОСОБА_1 у справі відсутні.
При вирішення справи суд враховує, що ст.173-2 КУпАП є бланкетною, а тому поняття, які в ній застосовуються, визначено нормами Закону України від 7 грудня 2017 року №2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Ч.2 та ч.3 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб:
1) подружжя;
2) колишнє подружжя;
3) наречені;
5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти.
Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема протоколу та письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які ті надавали поліції під час складання протоколу, – поліція вказала, що потерпіла ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є подружжям, вказано, що він її чоловік, проте з матеріалів справи вбачається, що вони мають різні прізвища, копії свідоцтва про шлюб чи витягу із реєстру актів цивільного стану про реєстрацію їх шлюбу – не надано.
Пояснення ОСОБА_1 з цього приводу не долучені.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Суд не вправі збирати докази на підтвердження пред`явленого обвинувачення, оскільки коли суд виконує роль сторони обвинувачення – ЄСПЛ постановляє порушення вимоги безсторонності суду – рішення ЄСПЛ "Гайдашевський проти України" від 6.02.2025.
Розглянувши скарги заявника Європейський суд зазначив, що апеляційний суд за власною ініціативою відшукав ключові докази, які шкодили позиції обвинуваченого, і використав їх у своїй постанові для спростування наведених стороною захисту аргументів. Жоден інший учасник адміністративного провадження не був присутній, щоб просити суд провести таку перевірку чи зібрати докази. Крім того, Європейський суд відзначив, що відшукавши такі докази за власною ініціативою та згодом визнавши заявника винним на підставі отриманих у такий спосіб доказів, апеляційний суд створив враження плутанини між ролями прокурора та судді, а тому дав підстави для законних сумнівів щодо безсторонності суду за результатами об`єктивної перевірки. Європейський суд дійшов висновку, що визначені у цій справі виправдані сумніви щодо об`єктивної безсторонності апеляційного суду не можна вважати сумісними зі статтею 6 Конвенції, незважаючи на те, що справа заявника стосувалася незначного порушення правил безпеки дорожнього руху, і, таким чином, провадження, в якому гарантії за кримінальним аспектом статті 6 Конвенції не застосовуються з повною суворістю, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.
Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення. 
Оскільки матеріалами справи не підтверджено, що потерпіла ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є подружжям - це виключає наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, тому провадження по справі слід закрити.
Щодо питання про повернення протоколу, то суд вважає, що це право, а не обов`язок суду приймати рішення про повернення протоколу. Тим більше, що згідно із Постановою від 02 вересня 2021 року справа №11-97 сап20 Велика Палата Верховного Суду зазначила таке:
«74. Норми КУпАП, які встановлюють процедуру адміністративного розслідування і стадію розгляду справи уповноваженим органом (судом), не містять законодавчих положень, які б за окресленої правової ситуації передбачали можливість повертати справу про адміністративне правопорушення для дооформлення протоколу й належного виконання вимог статті 256 цього Кодексу у частині забезпечення присутності порушника в суді. Водночас немає й процесуальних норм, які б забороняли, зокрема, судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, вимагати від уповноваженого органу виконати належним чином вимоги процесуального закону щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і його реалізації таким чином, щоб можна було вирішити питання про винність особи у вчиненні адміністративного проступку з дотриманням строків розгляду і без порушення прав особи порушника чи осіб, які потерпіли від дій останнього. Принаймні чітких й однозначних положень, які б дозволяли чи забороняли повертати протоколи для забезпечення присутності порушника під час розгляду справи, процесуальне адміністративно-деліктне законодавство не містить.
89. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що відсутність чітко встановленого законом порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення або неузгодженість його складових унеможливлює настання відповідальності судді за свободу суддівського розсуду, тобто можливість судді обирати (визначати) найбільш оптимальний варіант рішення (дії) з кількох юридично допустимих його (її) варіантів».
Крім того, після повернення протоколу посадовій особі, що його склала, жодні виправлення до протоколу вже внесені не можуть бути, оскільки згідно п.6 та п.7 Розділу ІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції»: «Усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено».
Керуючись ст.ст.173-2 ч.1, п.1 ч.1 ст.247, 280, 283 КУпАП, суд 

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП – закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Копію постанови суду надіслати ОСОБА_1 , оскільки розгляд справи відбувся у його відсутності згідно із вимогами ст.268 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя Н.Б.Зубар