Справа №487/4116/25
Провадження №2/487/216/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)
26.02.2026            м. Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: 
головуючого судді - Щербини С.В., 
за участі секретаря судового засідання – Брижатої А.С., 
за відсутності учасників справи, належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:
У червні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі – ТОВ «Бізнес Позика») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Обгрунтовуючи позовні вимоги вказували, що 29 липня 2020 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено Договір № 121746-МИ1-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
ТОВ «Бізнес Позика»29 липня 2020 року направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 121746-МИ1-001 про надання кредиту, яку відповідач прийняв (акцепт) на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика»направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону НОМЕР_1 , що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий боржником було введено/відправлено.
Таким чином, 29 липня 2020 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 121746-МИ1-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Позивач у заяві зазначив, що відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 11000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. 
Вказують, що вони свої зобов`язання за Договором кредиту виконали, та надали позичальнику грошові кошти в розмірі 11000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою про видачу коштів.
Відповідач умов кредитного договору не виконував у наслідок чого утворилась заборгованість на загальну суму 22205,28 грн, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту – 10341,40 грн, суми прострочених платежів по процентах – 11863,88 грн.
Враховуючи вищевикладене просили стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за наданим кредитом у загальному розмірі 22205,28 грн, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту – 10341,40 грн, суми прострочених платежів по процентах – 11863,88 грн. Також просили вирішити питання про розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві вказував про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримував та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.
Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача, ухвалив розглядати справу в заочному порядку.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та кожний доказ окремо, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Судом встановлено, що 29 липня 2020 року відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, у якому викладені основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача.
29 липня 2020 року ТОВ «Бізнес Позика» надіслало ОСОБА_1 пропозицію укласти договір (оферту) № 121746-МИ1-001 про надання кредиту. Того ж дня ОСОБА_1 прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 121746-МИ1-001 про надання кредиту.
Послідовність дій ОСОБА_1 29 липня 2020 року як клієнта ТОВ «Бізнес Позика» в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача на сайті www.my.bizpozyka.com під час укладення Договору №121746-МИ1-001 відображено у відповідних візуальних формах, долучених представником позивача до позовної заяви.
29 липня 2020 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено договір № 121746-МИ1-001 про надання кредиту, відповідно до якого Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти у сумі 11 000,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Відповідно до розділу 2 Договору строк кредиту становить 16 тижні; процентна ставка в день 1,17058619%, фіксована; загальний розмір наданого кредиту 11000,00 грн; термін дії договору до 18 листопада 2020 року; орієнтовна вартість кредиту 20720,00 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка 427,26395935 процентів.
Пунктом 3 Договору визначено графік платежів.
Факт перерахування 29 липня 2020 року ТОВ «Бізнес Позика» грошових коштів в розмірі 11 000,00 грн на рахунок відповідача підтверджується платіжною інструкцією №19277.
Крім того, із відповіді АТ КБ «ПриватБанк» наданої на виконання ухвали суду вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 .
Із виписки по рахунку відкритому на ім`я ОСОБА_1 вбачається зарахування 29 липня 2020 року на рахунок останнього 11000 грн. відповідно до кредитного договору № 121746-МИ1-001.
Відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 становить 22205,28 грн, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту – 10341,40 грн, суми прострочених платежів по процентах – 11863,88 грн.
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина другої статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19; від 16.12.2020 у справі № 561/77/19.
Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Законом України "Про електронну комерцію", електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до частини третьої статті 11 Законом України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Частиною восьмою статті 11 Законом України "Про електронну комерцію" встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За нормами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що 29 липня 2020 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем був укладений кредитний договір № 121746-МИ1-001 в електронній формі, умови яких позивачем були виконані. 
Проте, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за цим договором щодо повернення кредитних коштів не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість згідно розрахунку позивача, а також сумам, отриманим відповідачем.
Доказів, які б спростовували правильність наданого позивачем розрахунку, матеріали справи не містять.
Відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути 22205,28 грн заборгованості за кредитним договором.
Щодо судового збору.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням.
У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (ЄДРПОУ 41084239) заборгованість за кредитним договором № 121746-МИ1-001 від 29 липня 2020 року у загальному розмірі 22205 (двадцять дві тисячі двісті п`ять) грн 28 коп, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту – 10341,40 грн, суми прострочених платежів по процентах – 11863,88 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (ЄДРПОУ 41084239) 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», ЄДРПОУ 41084239, адреса місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, м. Київ, 01133.

Відповідач:  ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 26 лютого 2026 року.

Суддя          С.В. Щербина