Справа № 737/643/25
Провадження № 2/737/8/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткове)
08 квітня 2026 року  с-ще Куликівка
Куликівський районний суд Чернігівської області
суддя	Лібстер А.С.	
секретар судового засідання	Скляр А.О. 	
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового рішення у справі 	№ 737/643/25   	
за позовом 	ОСОБА_1 	
до  	ОСОБА_2    	
про	про визнання батьківства та стягнення аліментів 	
учасники справи та представники:	  	
позивач та його представник 	не з`явились	
представник відповідача 	не з`явився   	

ВСТАНОВИВ:

16.03.2026 рішенням Куликівського районного суду Черн ігівської області позовні вимоги  ОСОБА_1  задоволені повністю. У зв`язку з тим, що відповідач позовні вимоги в частині визнання батьківства визнав до початку розгляду справи по суті, то з нього на користь позивачки стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн, а з державного бюджету повернуто позивачці судовий збір у розмірі 605,60 грн. Питання витрат на правничу допомогу не вирішено. 
18.03.2026 через підсистему «Електронний суд» до Куликівського районного суду Чернігівської області надійшла заява представника позивача - адвоката Матвійчук Анастасії Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, в якому вона просить стягнути з відповідача 4600 гривень за надання професійної правничої допомоги, які були не розглянуті судом під час винесення рішення по справі, але такі вимоги були попередньо зазначені в позовній заяві.
27.03.2026 відповідачем надана заява до суду, в якій він зазначає, що заява про надання доказів про понесені судові витрати позивачкою та її представником не подавались до закінчення судових дебатів, як наслідок суд позбавлений можливості прийняти її до розгляду, тому що ці документи подані до суду вже після закінчення судових дебатів. Просить залишити без розгляду вказану заяву. 
У судове засідання 08.04.2026 учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись у встановленому законом порядку. Представником позивача 07.04.2026 надана заява про проведення розгляду заяви без їх участі. Відповідач, ознайомлений з матеріалами справи 06.04.2026, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надав. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить з наступного.
Право на правову допомогу є гарантованою Конституцією України можливістю особи одержати юридичні послуги на будь-якому етапі розгляду справи, якою скористалась позивачка, а відшкодування сторонам витрат на правничу допомогу передбачено процесуальним законодавством. 
Так, відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Судом встановлено, що первинно правнича допомога надавалась позивачці адвокатом Святною О. В. на підставі договору про надання правничої допомоги б/н від 09.07.2025 (а.с.17-18). У позові зазначено, що «.. попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і яку очікує понести у зв`язку із розглядом справи… 3000 грн - на професійну правничу допомогу».
В подальшому, правнича допомога надавалась позивачці адвокатом Матвійчук А.С. («АО «ЛІГАЛ АЙКЮ ГРУП») на підставі договору про надання правничої допомоги від 13.02.2026, в п.3.1 договору зазначено про вартість послуг – 4600 грн. (а.с. 115-116), наданий рахунок № 28 від 13.02.2026 позивачці на сплату послуг (а.с. 117), квитанція про сплату послуг у розмірі 4600 гривень позивачкою, в якій зазначено «платник» - ОСОБА_1 , «отримувач» - «АО «ЛІГАЛ АЙКЮ ГРУП» (а.с. 117, зворот), акт про надання послуг № 13 від 18.02.2026 (а.с. 118). 
Згідно із ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмету спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позивних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При цьому, судом враховується, що позивачка ОСОБА_1 , з  метою захисту своїх прав і своєї дитини та відповідно реалізації права на професійну правничу допомогу була вимушена звернутись за правничою допомогою до адвокатів, з якими були укладені договори про надання такої допомоги. На підтвердження заявлених судових витрат на різних стадіях судового розгляду справи позивачці дійсно надавалась правнича допомога різними адвокатами, про що було відомо відповідачу ОСОБА_2 , у тому числі і зі змісту позовної заяви. Представниками позивачки надані документи, які підтверджують надання послуг адвокатів. Також, у позовній заяві зазначено про попередній розрахунок витрат на правничу допомогу, тобто фактично зазначено додаткові докази про понесені судові витрати, які будуть подані до суду пізніше, що узгоджується із ст.141-142 ЦПК України. Крім того, належними та допустимими доказами підтверджені витрати, які дійсно здійснила позивачка під час розгляду справи.
Суд вважає, що з наведених підстав заяву представника позивача про стягнення судових витрат на правничу допомогу є такою, що підлягає розгляду, та відхиляє доводи відповідача про залишення заяви без розгляду, які є необґрунтованими та безпідставними.
Так, безпосередньо адвокат Матвійчук А.С. знайомилась з матеріалами справи, здійснювала представництво інтересів ОСОБА_1 в одному судовому засіданні 27.02.2026 (яке фактично тривало 10 хвилин) та було відкладено, в якому вона брала участь в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. В подальшому, 16.03.2026 адвокатом Матвійчук А.С. надана до суду заява про проведення судового розгляду справи без її участі.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.
Проаналізувавши надані матеріали, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, суд вважає, що заявлений представником позивача розмір вартості послуг на правничу допомогу у розмірі 4600 гривень є завищеним.
Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає необхідним зменшити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат та вважає, що відшкодування понесених витрат на правничу допомогу у такому розмірі не відповідає вищевказаним критеріям розумності та співмірності, зважаючи на складність цієї справи, тривалість її розгляду, реальний обсяг наданих адвокатом послуг, розгляд справи без участі сторін та усталену судову практику, часткове визнання позову відповідачем, заявлений представником позивача розмір відшкодування підлягає зменшенню та підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки у розмірі 3 000 гривень, що буде розумним і справедливим стягненням в даному випадку. 
Керуючись статтями 137, 141, 246, 258, 265, 268, 270, 354, 355 ЦПК України, 

В И Р І Ш И В:

Заяву представника позивача адвоката Матвійчук Анастасії Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 737/643/26 про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) судові витрати на правничу допомогу в сумі 3000 грн. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А. С. Лібстер