СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 квітня 2026 року Справа № 480/9878/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/9878/25 за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Служби безпеки України в Сумській області, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Сумській області щодо непроведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення (основних та додаткових видів: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень, премії), допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні за період з 29 січня 2020 року до 19 травня 2023 року та з 18 червня 2025 року до 08 грудня 2025 року;
- зобов`язати Управління Служби безпеки України в Сумській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного грошового забезпечення (основних та додаткових видів: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень, премії) за період з 29 січня 2020 року до 19 травня 2023 року та з 18 червня 2025 року до 08 грудня 2025 року, перерахунок та виплату допомоги для оздоровлення за 2020, 2021, 2022, 2023, 2025 роки, перерахунок та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020, 2021, 2022, 2023, 2025 роки, перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" з урахуванням постанов Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у межах справи № 826/6453/18 та від 18.06.2025 у межах справи № 320/29450/24 шляхом визначення посадового окладу та окладу за військовим званням за період з 29.01.2020 до 31.12.2020 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України № 294-ІХ на 01.01.2020, у розмірі 2102,00 грн, з 01.01.2021 до 31.12.2021 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України № 1082-ІХ на 01.01.2021, у розмірі 2270,00 грн, з 01.01.2022 до 31.12.2022 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України № 1928-ІХ на 01.01.2022, у розмірі 2481,00 грн, з 01.01.2023 до 19.05.2023 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України № 2710-ІХ на 01.01.2023, у розмірі 2684,00 грн, з 18.06.2025 до 08.12.2025 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України № 4059-ІХ на 01.01.2025, у розмірі 3028,00 грн, з урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати Управління Служби безпеки України в Сумській області надати відповідні відомості про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням його збільшення до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області для врахування при призначенні (перерахунку) пенсії.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з 30.05.1996 по 08.12.2025 проходив військову службу в Управлінні Служби безпеки України в Сумській області. У період з 29.01.2020 по 20.05.2023 та з 18.06.2025 по 09.07.2025 відповідач нараховував позивачу грошове забезпечення, виходячи із розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018, що на думку позивача є протиправним, адже призвело до не нарахування та невиплати в повному розмірі грошового забезпечення, а тому порушує його законні права та інтереси. Позивач вважає, що при встановленні розміру посадового окладу та окладу за військовим званням в період з 29.01.2020 по 20.05.2023 та з 18.06.2025 по 09.07.2025 відповідачем мав бути застосований прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений законом станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2025.
Ухвалою судді суду 31.12.2025 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справ (у письмовому провадженні).
Управління Служби безпеки України в Сумській області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому з позовними вимогами не погодилось, зазначивши, що підстави застосовувати при визначенні складових грошового забезпечення прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений законом на 01 січня календарного року, як це було визначено п. 4 Постанови КМУ № 704 в первісній редакції відсутні.
Посилання позивача на рішення Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/29450/24 від 14 березня 2025 року щодо визнання дій Кабінету Міністрів України при прийнятті Постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 року № 481 неправомірними та визнання протиправним та нечинним пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 року № 481 стосовно внесення змін до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" є безпідставним.
Визнання нормативно-правового акта нечинним, не поновлює дію попереднього акту.
Автоматичне відновлення судом положень нормативного акта Кабінету Міністрів України також не узгоджується з положеннями Указу Президента України "Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності" від 10.06.1997 № 503/97, який встановлює, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо більш пізній строк набрання ними чинності не передбачено в цих актах.
Дія акта Кабінету Міністрів України поновлюється шляхом прийняття відповідного акта або із зазначенням в тексті акта про визнання таким, що втратив чинність, акта Кабінету Міністрів України чи про його скасування.
Законодавство не передбачає жодних випадків поняття відновлення в силі нормативних актів Кабінету Міністрів України, які внаслідок набрання судовим рішенням законної сили втратили чинність.
Постанова № 704 була і є чинною, а отже підлягала застосуванню до спірних відносин.
Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій з аргументами відповідача не погодився, наполягав на задоволенні позовних вимог.
Від відповідача до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.
Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 проходив військову службу в Управлінні Служби безпеки України в Сумській області з 30.05.1996 по 08.12.2025, що підтверджується випискою із розрахунку вислуги років (страхового стажу) для призначення пенсії (а.с. 22).
Відповідно до наказу голови Служби безпеки України від 28 листопада 2025 року № 1607-ОС/дск його було звільнено з військової служби за підпунктом "в" пункту 61 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України та підпунктом "а" пункту 3 частини шостої ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за віком у відставку.
Наказом начальника УСБУ в Сумській області від 05.12.2025 № 437-ОС/дск позивача виключено зі списків особового складу з 08.12.2025.
У 2020, 2021, 2022, 2023, 2025 роках позивачу нараховувалось і виплачувалось грошове забезпечення, допомога для оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, що підтверджується довідкою УСБУ в Сумській області від 19.12.2025 № 415 (а.с. 21), листом УСБУ в Сумській області від 23.12.2025 № 4068 (а.с. 16).
Відповідно до грошового атестату № 32 позивачу нарахована та виплачена одноразова грошова допомога при звільненні у сумі 918911,40 грн. (а.с. 17).
04.12.2025 позивач подав на ім`я начальника УСБУ в Сумській області рапорт, яким просив у разі виплати йому грошового забезпечення в меншому розмірі, нарахованого без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня відповідного календарного року встановленого Законами України Про Державний бюджет, помноженого на відповідний тарифний коефіцієнт, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», прошу Вашої вказівки провести мені перерахунок та виплату, в день виключення зі списків особового складу, грошового забезпечення (основних та додаткових видів: посадового окладу, окладу за військова званням, надбавки за вислугу років), щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки доплати, винагороди, премії) за 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 та 2025 роки, перерахунок та виплату допомоги на оздоровлення за 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 та 2025 роки перерахунок та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань зі 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 і 2025 роки та перерахунок і виплату одноразової грошової допомоги при звільненні (а.с. 15).
Листом від 23.12.2025 № 4068 УСБУ в Сумській області повідомило ОСОБА_1 про те, що грошове забезпечення, грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за період 2019-2025 роки нарахована та виплачена позивачу в повному обсязі у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб», «Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України», затвердженої наказом ЦУ СБУ від 10.04.2018 № 515/ДСК та наказів начальника Управління СБ України в Сумській області по особовому складу (а.с. 16).
Отже, у періоди з 29.01.2020 по 19.05.2023 та з 18.06.2025 по 08.12.2025 нарахування позивачеві грошового забезпечення проводилося, виходячи із розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, обчисленого з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до Закону України Про державний бюджет України на 2018 рік - 1762 грн., що відповідачем не заперечується.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд зазначає наступне.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та врегульовує відносини у цій галузі.
Відповідно до статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі - Постанови № 704), якою збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців.
Відповідно до п. 10 Постанови № 704 вказана постанова набрала чинності з 01.01.2018.
Постановою № 704, зокрема, затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.
Пунктом 4 Постанови № 704 в редакції, чинній на момент прийняття постанови, визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
У свою чергу, у пункті 1 приміток Додатку 1 до Постанови № 704 закріплено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.
У примітці Додатку 14 Постанови № 704 визначено, що оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли розмір окладу визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.
З 24.02.2018 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (далі - Постанова № 103), п. 6 якої, пункт 4 Постанови № 704 викладено в новій редакції, яка передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Як наведено вище, станом на час прийняття Постанови № 704, пункт 4 зазначеної постанови передбачав, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
В подальшому, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 по справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови № 103.
Отже, з 29.01.2020 відновлена дія пункту 4 Постанови № 704 у первісній редакції, яка запроваджувала алгоритм розрахунку посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
При цьому необхідно врахувати, що 01.01.2017 набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 № 1774-VIII (далі - Закон № 1774-VIII) пунктом 3 розділу ІІ якого встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01.01.2017.
Таким чином, п. 4 Постанови № 704 щодо встановленого алгоритму розрахунку але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року під час розрахунку посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, не застосовується, а здійснюється шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
За наведених обставин суд вважає, що з 29.01.2020, розрахунковою величиною для визначення розміру посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, є множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Отже, враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що грошове забезпечення позивача має обчислюватися із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня календарного року починаючи з 29.01.2020.
Разом з тим, пунктом 2 постанови КМУ № 481 від 12.05.2023 Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 внесена зміна до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (Офіційний вісник України, 2017 р., № 77, ст. 2374), викладено абзац перший в такій редакції: установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Отже пункт 4 Постанови КМУ № 704 в первісній редакції, яка визначала застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, був застосовним до 19.05.2023.
Натомість з 20.05.2023 грошове забезпечення обраховується з показника 1762 гривні.
Суд ураховує, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 у справі № 320/29450/24, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025 у справі № 320/29450/24, було визнано протиправним та нечинним пункт 2Постанови КМУ від 12.05.2023 № 481 стосовно внесення змін до пункту 4 Постанови № 704.
Отже, оскільки рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 набрало законної сили 18.06.2025, то відповідно наведений нормативно-правовий акт втратив чинність з 18.06.2025, що свідчить про правомірність його застосування відповідачем у спірних правовідносинах до 18.06.2025, проте у період з 18.06.2025 грошове забезпечення позивача повинно бути перераховано із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за поточний рік у зв`язку із визнанням протиправним та нечинним пункту 2 Постанови КМУ від 12.05.2023 № 481 стосовно внесення змін до пункту 4 Постанови № 704.
При цьому, Верховний Суд у постанові від 30.06.2025 у справі № 280/8605/24 прийшов до висновку, що визнання у судовому порядку пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481 нечинним не породжує для позивача юридичних наслідків, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин відповідні положення зазначеної постанови були чинними.
Згідно з ч. 5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно у період з 29.01.2020 по 19.05.2023 та з 18.06.2025 по 09.07.2025 не здійснено нарахування грошового забезпечення позивача, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 01 січня відповідного календарного року, а отже позовні вимоги щодо визнання такої бездіяльності протиправною та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату усіх складових грошового забезпечення позивача за спірні періоди з із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Водночас суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Управління Служби безпеки України в Сумській області надати відповідні відомості про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням його збільшення до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області для врахування при призначенні (перерахунку) пенсії.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. (ч. 1 ст. 5 КАС України)
Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оскарження останнього.
З аналізу викладеного вбачається, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.
У зв`язку із викладеним, у порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права. Суд позбавлений можливості задовольняти вимоги на майбутнє. Суд зазначає, що права позивача в частині надання відповідних відомостей про розмір грошового забезпечення з урахуванням його збільшення до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на час розгляду даної справи не порушені, оскільки перерахунку грошового забезпечення на даний час не здійснено, відповідач узагалі заперечує наявність підстав для такого перерахунку, а відтак у зазначеній частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, як передчасно заявлені.
Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов позивача підлягає задоволенню частково.
Відповідно до норм Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, тому питання щодо відшкодування судових витрат у даній справі не вирішується. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Сумській області щодо непроведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення (основних та додаткових видів: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень, премії), допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні за період з 29 січня 2020 року до 19 травня 2023 року та з 18 червня 2025 року до 08 грудня 2025 року.
Зобов`язати Управління Служби безпеки України в Сумській області (вул. Герасима Кондратьєва, 32, м. Суми, 40021, ідентифікаційний код 20001674) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату щомісячного грошового забезпечення (основних та додаткових видів: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень, премії) за період з 29 січня 2020 року до 19 травня 2023 року та з 18 червня 2025 року до 08 грудня 2025 року, перерахунок та виплату допомоги для оздоровлення за 2020, 2021, 2022, 2023, 2025 роки, перерахунок та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020, 2021, 2022, 2023, 2025 роки, перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні шляхом визначення посадового окладу та окладу за військовим званням за період з 29.01.2020 до 31.12.2020 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України № 294-ІХ на 01.01.2020, у розмірі 2102,00 грн., з 01.01.2021 до 31.12.2021 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України № 1082-ІХ на 01.01.2021, у розмірі 2270,00 грн., з 01.01.2022 до 31.12.2022 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України № 1928-ІХ на 01.01.2022, у розмірі 2481,00 грн., з 01.01.2023 до 19.05.2023 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України № 2710-ІХ на 01.01.2023, у розмірі 2684,00 грн., з 18.06.2025 до 08.12.2025 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України № 4059-ІХ на 01.01.2025, у розмірі 3028,00 грн., з урахуванням раніше виплачених сум. 
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Л.М. Опімах