ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2026 р. справа № 640/24867/21
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Панікара І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про визнання протиправним та скасування рішення, - 

ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про визнання протиправним та скасування рішення від 04.08.2021 № VIII-018/2021.
Позовні вимоги мотивовані тим, що рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 04.08.2021 № VIII-018/2021 про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 , на думку позивача, є протиправним та підлягає скасуванню з огляду на відсутність факту вчинення адвокатом порушення правил адвокатської етики.
По справі здійснювався ряд наступних процесуальних дій.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.09.2021 відкрито провадження в адміністративній справі № 640/24867/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.31).
На виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 № 399, судову справу №640/24867/21 передано Івано-Франківському окружному адміністративному суду.
В Івано-Франківському окружному адміністративному суді справа № 640/24867/21 зареєстрована 21.03.2025.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2025, справу № 640/24867/21 передано судді Панікару І.В. 
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 прийняти до провадження адміністративну справу № 640/24867/21 за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення (виклику) сторін (а.с.108).
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 08.10.2021 (а.с.35-46) та повторно 08.04.2025 (а.с.111-115), згідно змісту якого, представник відповідача щодо можливості задоволення заявлених позовних вимог заперечив. Вказав, що позивач не довів факту порушення саме його прав, свобод чи законних інтересів оскаржуваним рішенням ВКДКА та не зазначив жодної процесуальної чи матеріальної норми права, яку було порушено при його ухваленні. Рішення ВКДКА про порушення дисциплінарної справи є проміжним, прийнятим на попередній стадії дисциплінарного провадження, містить лише попередні висновки щодо наявності ознак дисциплінарного проступку та не встановлює факту його вчинення, а, відтак, не створює для позивача жодних юридичних наслідків і не обмежує його професійну діяльність. Звернуто увагу суду, що оскаржуване рішення не впливає на обсяг правоздатності чи дієздатності позивача та не покладає на нього жодних обов`язків. Крім того, відповідач зазначає, що питання оцінки наявності підстав для порушення дисциплінарної справи належать до виключних дискреційних повноважень органів адвокатського самоврядування. Суд, відповідно до усталеної практики Верховного Суду, може перевіряти такі рішення лише з точки зору дотримання процедури, не втручаючись у оцінку доказів по суті. З огляду на це, рішення ВКДКА є законним, обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню, відтак, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив наступне.
Відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4361/10 від 18.11.2010, виданого Київською обласною КДКА (а.с.9), та витягу з Єдиного реєстру адвокатів України (а.с.24-25) ОСОБА_1 є адвокатом.
На адресу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури 09.02.2021 надійшла скарга Вищого антикорупційного суду у складі колегії суддів ОСОБА_2 , Маслова В.В., Строгого І.Л. на рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області № 20/2021 від 27.01.2021 про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 (а.с.49-53).
Скарга вмотивована тим, що прийняте КДКА регіону рішення є незаконним та необґрунтованим, а дії адвоката Мірошника О.М. такими, що порушують статтю 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI, частину 4 статті 46, частини 1 статті 47, статтю 321, частину 1, 2 статтю 329 КПК України, 7, 25, 27, 42, 44 Правил адвокатської етики.
Дослідивши матеріали скарги та заслухавши пояснення сторін, керуючись статтею 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури прийняла рішення від 04.08.2021 № VIII-018/2021, яким:
Скаргу Вищого антикорупційного суду у складі колегії суддів: головуючої ОСОБА_2 суддів Маслова В.В., Строгого І.Л. - задовольнила частково.
Рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області № 20/2021 від 27.01.202-1 року про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 – скасувала та ухвалила нове рішення про порушення дисциплінарної справи відносно останнього.
Позивач, вважаючи протиправним оскаржуване рішення, звернувсь з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначені в Законі України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI від 05 липня 2012 року (далі – Закон № 5076-VI).
Відповідно до положень статті 2 Закону № 5076-VI, адвокатура - це недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, установленому цим Законом.
Частиною третьою статті 2 Закону № 5076-VI установлено, що з метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.
Відповідно до частини першої статті 4 вказаного Закону, адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.
За змістом статті 21 Закону № 5076-VI, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний, зокрема, дотримуватись присяги адвоката України та правил адвокатської етики, виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством та договором про надання правової допомоги.
Статтею 33 Закону № 5076-VI передбачено загальні умови дисциплінарної відповідальності адвоката, а саме адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.
Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.
Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.
Так, частиною 1 статті 37 Закону № 5076-VI передбачено, що дисциплінарне провадження складається з таких стадій: 1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; 2) порушення дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної справи; 4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.
Згідно з частини 2 статті 38 Закону № 5076-VI член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань.
Під час проведення перевірки член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право опитувати осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань, фізичних осіб необхідну для проведення перевірки інформацію, крім інформації з обмеженим доступом.
Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, фізичні особи, яким надіслано запит члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, зобов`язані не пізніше десяти робочих днів з дня отримання запиту надати відповідну інформацію, копії документів.
Відмова в наданні інформації на запит члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, передбачену законом.
За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи.
Відповідно до частини 3 статті 38 Закону № 5076-VI заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. 
Згідно частини 1 статті 39 Закону № 5076-VI за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.
Статтею 40 Закону № 5076-VI передбачено, що дисциплінарна справа стосовно адвоката розглядається дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури протягом тридцяти днів з дня її порушення.
Відповідно до статтею 41 Закону № 5076-VI визначено, що за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи. Рішення дисциплінарної палати приймається більшістю голосів від її загального складу, крім рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю, яке приймається двома третинами голосів від її загального складу.
Рішення у дисциплінарній справі має бути вмотивованим. Під час обрання виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, його наслідки, особа адвоката та інші обставини.
Так, з матеріалів справи, судом встановлено, що до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області за вхідним номером № 1390 від 02.11.2020, надійшла ухвала Вищого антикорупційного суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 757/7845/19-к стосовно адвоката ОСОБА_1 . Ухвала вмотивована тим, що під час судового засідання 22.10.2020 адвокат ОСОБА_1 , не погодившись із відмовою суду у повному дослідженні відеозапису обшуку, повторно наполягав на вже вирішених клопотаннях, заявив відвід колегії суддів, який було залишено без розгляду, та продовжував висловлювати заперечення з підстав, що вже отримали оцінку суду. Попри роз`яснення головуючої щодо порядку дослідження доказів і попередження про недопустимість проявів неповаги до суду, адвокат публічно звинуватив суд у свавіллі та порушенні права на захист і самовільно залишив залу судового засідання. На думку скаржника, така поведінка свідчить про порушення адвокатом правил адвокатської етики та неналежне виконання професійних обов`язків, що містить ознаки дисциплінарних проступків, передбачених частиною 2 статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», у зв`язку з чим суд порушив питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.
В межах дослідження доводів вище вказаної ухвали, адвокат Мірошник О.М. у письмових поясненнях від 18.11.2020 зазначив, що вступив у кримінальне провадження №757/7845/19-к лише 30.07.2020, тоді як матеріали справи становлять понад 500 томів, а, відтак, двомісячного строку було об`єктивно недостатньо для повного ознайомлення. Додатково вказав на неналежну поведінку сторони обвинувачення (передання матеріалів за кілька днів до засідань, неповне надання відеоматеріалів, значний обсяг копій документів), а також на порушення, на його думку, процесуальних гарантій судом, зокрема, відмову головуючої судді Федорак Л.М. у залученні перекладача для документів іноземною мовою та формальне, фрагментарне дослідження відеозапису обшуку (перемотування та демонстрація окремих уривків без перегляду повністю), що, на переконання адвоката, позбавило сторону захисту можливості належного дослідження доказів, встановлення хронології та ідентифікації осіб, у зв`язку з чим він, вичерпавши інші засоби реагування, разом з іншими захисниками покинув зал судового засідання на знак протесту, та посилаючись на вимоги КПК щодо безпосередності та порядку дослідження доказів і підкреслюючи, що діяв в інтересах клієнта добросовісно та професійно відповідно до Правил адвокатської етики.
Дослідивши подану ухвалу, а також матеріали проведеної перевірки, дисциплінарна палата КДКА Київської області прийняла рішення від 27.01.2021 № 20/2021, відповідно до якого прийшла до висновку про відсутність в діях адвоката ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку (а.с.17-23).
Вказане рішення вмотивоване тим що, Комісія виходила з принципів незалежності адвокатури та гарантій адвокатської діяльності, передбачених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і Правилами адвокатської етики, зокрема, обов`язку адвоката бути принциповим та наполегливим у захисті інтересів клієнта, протистояти тиску та не поступатися своєю незалежністю. При цьому, саме по собі незадоволення судом клопотань адвоката або процесуальна незгода із судовими рішеннями не може свідчити про вчинення дисциплінарного проступку. Оскільки в поданих матеріалах не встановлено конкретних фактів порушення Правил адвокатської етики чи неналежного виконання професійних обов`язків, дисциплінарна палата прийняла рішення відмовити у порушенні дисциплінарної справи щодо адвоката ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю ознак дисциплінарного проступку.
Разом з тим, відповідно до статті 42 Закону № 5076-VI адвокат чи особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, має право оскаржити рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду. Оскарження рішення не зупиняє його дії.
Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури протягом десяти днів з дня отримання заяви (скарги) витребовує матеріали дисциплінарної справи у відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та забезпечує розгляд скарги на рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів з дня одержання матеріалів дисциплінарної справи.
Частиною 1 статті 52 Закону № 5076-VI регламентовано, що Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є колегіальним органом, завданням якого є розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури.
Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури підконтрольна і підзвітна з`їзду адвокатів України та Раді адвокатів України.
Згідно із частиною 4 статті 52 Закону № 5076-VI вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури: 1) розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури; 2) узагальнює дисциплінарну практику кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури; 3) виконує інші функції відповідно до цього Закону.
За правилами частини 5 статті 52 Закону № 5076-VI Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право:
1) залишити скаргу без задоволення, а рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без змін;
2) змінити рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури;
3) скасувати рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та ухвалити нове рішення;
4) направити справу для нового розгляду до відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та зобов`язати кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури вчинити певні дії.
Частиною шостою статті 52 Закону № 5076-VI передбачено, що засідання Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури вважається правомочним, якщо на ньому присутні більше половини від загальної кількості членів комісії. Рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймаються шляхом голосування більшістю голосів від загальної кількості членів комісії.
Рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури може бути оскаржено до суду протягом тридцяти днів з дня його прийняття (частина 7 статті 52 Закону № 5076-VI).
Аналіз вказаних положень дає суду підстави дійти до висновку, що Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є колегіальним органом, завданням якого є розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури, за наслідком розгляду яких має право, серед іншого скасувати рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та ухвалити нове рішення. Відповідне рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури може бути оскаржено до суду адвокатом чи особою, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката.
Між тим, Рішенням Національної асоціації адвокатів України Рада адвокатів України від 4-5 липня 2014 року № 78 затверджено Регламент Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (далі – Регламент), який визначає порядок роботи ВКДКА, її засідань та прийняття рішень з питань, що належать до її повноважень.
У відповідності до пункту 1.3 Регламенту для виконання завдань ВКДКА та у порядку, визначеному цим Регламентом, ВКДКА: розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури; узагальнює дисциплінарну практику кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури; сприяє організації та впровадженню заходів щодо вдосконалення юридичної освіти, розвитку юридичної професії та підвищення кваліфікації адвокатів; взаємодіє з національними та іноземними громадськими організаціями та міжнародними неурядовими організаціями; узагальнює практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури з питань допуску осіб до кваліфікаційних іспитів, а також складання таких іспитів; виконує інші функції, відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
Згідно із пунктом 3.1 розділу III Регламенту формою роботи ВКДКА є засідання. Голова ВКДКА скликає засідання, визначає місце, день та час його проведення, порядок розгляду питань порядку денного, а також доповідачів.
Положеннями пунктів 3.39-3.43 розділу III Регламенту ВКДКА встановлено, що протягом десяти днів із дня отримання скарги витребовує матеріали дисциплінарної (кваліфікаційної) справи у відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури зобов`язана не пізніше десяти календарних днів з дня отримання листа ВКДКА про витребування зазначених матеріалів направити їх до ВКДКА.
ВКДКА забезпечує розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури протягом тридцяти днів з дня одержання матеріалів дисциплінарної (кваліфікаційної) справи, шляхом доручення скарги і матеріалів дисциплінарної справи члену ВКДКА та включення їх до переліку питань порядку денного наступного засідання ВКДКА. У разі необхідності, ВКДКА має право об`єднати в одне провадження скарги, подані в межах одного дисциплінарного провадження, в тому числі скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури, про що зазначається в протоколі засідання ВКДКА.
Розгляд скарги починається доповіддю члена ВКДКА, якому доручено її попереднє вивчення, перевірка та підготовка. Члени ВКДКА мають право ставити питання доповідачу.
Після доповіді члена ВКДКА заслуховуються інші учасники засідання, вивчаються матеріали справи та додатково надані документи. У разі необхідності, ВКДКА може створити комісію для додаткової перевірки обставин справи і перенести слухання скарги на інше засідання.
За наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури ВКДКА має право:
- залишити скаргу без задоволення, а рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без змін;
- змінити рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури;
- скасувати рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та ухвалити нове рішення;
- направити справу для нового розгляду до відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та зобов`язати кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури вчинити певні дії.
Відповідно ж до пункту 3.48-3.49 розділу III Регламенту у рішенні ВКДКА повинно бути зазначено: назву комісії, її склад, місце, дату проведення засідання, зміст питання, що розглядалося, обґрунтування підстав та мотивів прийнятого рішення, результати розгляду, порядок і строки його оскарження, вказівка про порядок видачі рішення.
У разі оскарження одного і того ж рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури до ВКДКА та до суду, ВКДКА виносить постанову про закриття провадження, виходячи із принципу правової визначеності, встановленого для оскаржень рішень КДКА Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
В аспекті виниклих правовідносин, суд вказує, що повноваження ВКДКА на скасування рішення регіональної КДКА і прийняття нового рішення спрямоване на виправлення помилок, яких могла припуститися регіональна КДКА під час прийняття рішення, на яке подано скаргу. Обмеження повноважень ВКДКА як органу вищої інстанції лише скасуванням такого рішення суперечить меті, з якою таке повноваження надано законодавцем.
Підтвердженням цього є абзац другий пункту 2 розділу 6 Положення про ВКДКА, прийнятого на виконання норм статті 52 Закону № 5076-VI.
З системного аналізу вказаної норми Положення, а також статті 52 Закону № 5076-VI встановлено, що ВКДКА, ухвалюючи нове рішення за наслідками розгляду скарги на рішення регіональної КДКА, має право приймати такі ж рішення, що й остання з урахуванням стадії дисциплінарного провадження, оскільки пункт 3 частини п`ятої статті 52 цього Закону прямо передбачає повноваження ВКДКА одночасно зі скасуванням рішення регіональної КДКА приймати нове рішення. Також норми абзацу другого пункту 2 розділу 6 Положення, прийнятого на виконання цього Закону, також прямо передбачають право ВКДКА приймати такі рішення, які відповідно до чинного законодавства має право приймати регіональна КДКА.
Тлумачення пункту 3 частини п`ятої статті 52 Закону № 5076-VI має здійснюватися з огляду на повноваження ВКДКА приймати нове рішення з метою усунення порушень і помилок, допущених регіональною КДКА. Інше застосування вказаної норми суперечило б її меті.
Отже, виходячи з повноважень ВКДКА, передбачених частиною четвертою, пунктом 3 частини п`ятої статті 52 Закону № 5076-VI, цей орган має право ухвалити нове рішення за результатами розгляду скарги на рішення регіональної КДКА, яким скасувати рішення КДКА та ухвалити нове рішення. Приймаючи таке рішення, ВКДКА не перевищує своїх повноважень.
Повертаючись до обставин справи, суд вказує, що на адресу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури 09.02.2021 надійшла скарга Вищого антикорупційного суду у складі колегії суддів ОСОБА_2 , Маслова В.В., Строгого І.Л. на рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області № 20/2021 від 27.01.2021 про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 (а.с.49-54).
В межах скарги, скаржник зазначає, що процесуальна поведінка адвоката ОСОБА_1 під час судового засідання у жовтні 2020 року не відповідала вимогам кримінального процесуального законодавства та Правил адвокатської етики, зокрема, адвокат залишив зал судового засідання до його завершення, внаслідок чого, обвинувачені у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення залишилися без захисту. Це, на думку суду, призвело до відкладення розгляду справи та безпідставного затягування судового провадження. Вказано, що чинним законодавством і Правилами адвокатської етики не передбачено права захисника залишати судове засідання під час його тривання, навіть під приводом захисту інтересів клієнта, внаслідок чого, такі дії є неправомірними. Крім того, скаржник вважає безпідставним рішення КДКА про відмову в порушенні дисциплінарної справи. На переконання скаржника, у скарзі було наведено достатні відомості, які свідчать про наявність ознак дисциплінарного проступку в діях адвоката, однак, КДКА не надала належної оцінки доводам суду та не обґрунтувала причин їх неврахування. Також скаржник звертав увагу на те, що КДКА відмовила у врахуванні технічного запису судового засідання як доказу, посилаючись на його невідповідність технічним умовам, проте, не зазначила, яким саме вимогам запис не відповідає та в чому полягають відповідні недоліки, що, на думку суду, свідчить про необґрунтованість такого висновку. Окремо скаржник зазначав, що, відповідно до частини 3 статті 36 Закону № 5076-VI, єдиною підставою для відмови в порушенні дисциплінарної справи є відсутність у скарзі відомостей про ознаки дисциплінарного проступку, тоді як наведені обставини, на його думку, такі ознаки містять. Також скаржник вважав, що КДКА, зробивши у своєму рішенні висновки щодо можливих порушень у діях головуючої судді, вийшла за межі своїх повноважень, оскільки питання оцінки дій суддів не належить до компетенції дисциплінарних органів адвокатури. У скарзі ВАКС зазначає, що прийняте КДКА регіону рішення він вважає незаконним та необґрунтованим, а дії адвоката Мірошника О.М. такими, що порушують статтю 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI, частину 4 статті 46, частину 1 статті 47, статті 321, частину 1 та 2 стаття 329 КПК України, 7, 25, 27, 42, 44 Правил адвокатської етики.
В межах розгляду скарги адвокат Мірошник О.М. зазначив, що здійснював захист у кримінальному провадженні № 420151100000000121, яке розглядається ВАКС у порядку спеціального судового провадження (in absentia). У процес він вступив 08.07.2020, при цьому обсяг матеріалів справи перевищував 500 томів, що, на його думку, унеможливлювало належну підготовку до захисту в межах наданого часу. Адвокат вказав, що 22.10.2020 під час судового засідання прокурором було долучено документи іноземними мовами, у зв`язку з чим сторона захисту заявила клопотання про залучення перекладача, однак, у його задоволенні було відмовлено. Крім того, за твердженням адвоката, дослідження відеозапису обшуку здійснювалося фрагментарно та без повноцінного судового розгляду, а заявлений відвід судді залишено без належного розгляду. Зі слів адвоката, такі дії суду свідчили про істотне обмеження права на захист та формальний характер участі сторони захисту у процесі. Вважаючи, що всі передбачені процесуальні засоби реагування були вичерпані, сторона захисту залишила зал судового засідання на знак протесту проти, як він зазначає, порушень прав підзахисних.
15.02.2021 Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури звернулась з листом № 310 до Голови КДКА Київської області, з проханням направити матеріали справи відносно адвоката ОСОБА_1 для розгляду зазначеної скарги (а.с.69-70).
22.02.2021 на адресу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури листом № 200 від 23.02.2021 від КДКА Київської області надійшли матеріали дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 (а.с.71).
26.02.2021 Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури, листом за № 362 доручила члену ВКДКА провести перевірку відомостей та фактів, які викладені у скарзі ВАКС на рішення ДП Кваліфікаційно дисциплінарної комісії адвокатури Київської області (а.с.72).
В подальшому, листом № 510 від 18.03.2021 (а.с.73) Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури повідомила адвоката ОСОБА_1 та суддів Вищого антикорупційного суду про те, що до порядку денного засідання ВКДКА включено розгляд скарги ВАКС на рішення ДП Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області № 20/2021 від 27.01.2021, яке мало відбутись 01.04.2021, однак, листом ВКДКА від 25.03.2021 № 694 їх було повідомлено про перенесення запланованого засідання ВКДКА (а.с.74).
13.05.2021 листом ВКДКА за вихідним номером 955 сторонам повідомлено про призначення засідання з розгляду скарги Скаржника на 28.05.2021 (а.с.75).
28.08.2021 на засіданні Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури прийнято рішення про відкладення розгляду скарги ВАКС на наступне засідання ВКДКА, на підставі клопотання адвоката Мірошника О.М. від 26.05.2021, про що сторін повідомлено листом ВКДКА за вихідним номером 1097 від 02.06.2021 (а.с.79).
17.06.2021 листом ВКДКА за вихідним номером 1165 сторонам повідомлено про призначення наступного засідання з розгляду скарги ВАКС на 30.06.2021 (а.с.80).
30.06.2021 ВКДКА прийняла рішення про відкладення розгляду скарги ВАКС на наступне засідання ВКДКА та повідомила про вищезазначене ВАКС та ОСОБА_1 листом ВКДКА за № 1299 від 05.07.2021 (а.с.81).
В подальшому, листом за № 1565 від 22.07.2021 Вища кваліфікаційно дисциплінарна комісія адвокатури повідомила сторонам, що до порядку денного засідання ВКДКА включено розгляд скарги ВАКС на рішення ДП Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області № 20/2021 від 27.01.2021 та про те, що засідання ВКДКА відбудеться 04 серпня 2021 року (а.с.82).
З урахуванням вищевикладеного, ВКДКА належним чином виконала свій обов`язок щодо повідомлення учасників про дату і час проведення засідання ВКДКА, а також забезпечила їх права на участь у засіданнях ВКДКА та надання своїх пояснень і доказів.
04.08.2021 Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури розглянувши у відкритому засіданні скаргу Вищого антикорупційного суду у складі колегії суддів: головуючої ОСОБА_2 суддів Маслова В.В., Строгого І.Л., постановила рішення за №VІІІ-018/2021 (а.с.10-16), відповідно до якого:
- скаргу Вищого антикорупційного суду у складі колегії суддів: головуючої ОСОБА_2 суддів Маслова В.В., Строгого І.Л. - задоволено частково.
- рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатур Київської області № 20/2021 від 27.01.2021 про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 — скасовано.
- ухвалено нове рішення про порушення дисциплінарної справи відносно адвокат ОСОБА_1 .
Вказане рішення вмотивоване тим що, КДКА регіону під час перевірки скарги не надала належної оцінки всім матеріалам та доводам сторін, фактично обмежившись формальним цитуванням законодавства. При цьому, регіональна КДКА помилково ототожнила стадію перевірки наявності ознак дисциплінарного проступку з розглядом справи по суті, чим не дотрималася вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та відповідного Положення. ВКДКА підкреслила, що на стадії перевірки необхідно з`ясувати наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку, зокрема, порушення Правил адвокатської етики та професійних обов`язків. Вказано, що залишення адвокатом зали судового засідання під час триваючого розгляду, що спричинило відкладення слухання через відсутність захисника, не є належною формою процесуального реагування. ВКДКА вказала, що протест чи незгода з діями суду мають реалізовуватися виключно у формах, передбачених кримінальним процесуальним законодавством (заяви, клопотання, відводи, заперечення тощо), а не шляхом фактичного припинення здійснення захисту. Таким чином, Комісія визнала, що в діях адвоката наявні ознаки дисциплінарного проступку, зокрема, порушення принципів здійснення адвокатської діяльності та вимог статей 4, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також статей 7, 42, 43 Правил адвокатської етики.
Листом від 27.08.2021 за № 1831 Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури направила Вищому антикорупційному суду у складі колегії суддів: головуючої ОСОБА_2 суддів Маслова В.В., Строгого І.Л та адвокату ОСОБА_1 копії рішення ВКДКА VIII-018/2021 від 04.08.2021 (а.с.83).
В подальшому, листом за № 1863 від 27.08.2021 Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури направила до КДКА Київської області копію рішення ВКДКА № VIII-018/2021 від 04.08.2021 та матеріали дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 (а.с.84).
Так, аналізуючи обставини справи, предметом позову у цій справі є рішення ВКДКА, яким скасовано рішення регіональної КДКА про відмову в порушенні дисциплінарної справи, та ухвалено нове рішення, яким порушено дисциплінарну справу відносно позивача.
У контексті викладеного суд зазначає, що Верховний Суд уже викладав висновок щодо меж оцінки рішень кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури, прийнятих за наслідками розгляду скарг щодо адвокатів. 
Так, у постановах Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі 810/1972/17, від 24 червня 2020 року у справі № 813/2639/18, від 14 грудня 2020 року у справі № 821/1030/17, від 10 червня 2021 року у справі № 826/15590/15 сформовано правову позицію, відповідно до якої адвокатура в Україні - це недержавний самоврядний інститут, який самостійно вирішує питання своєї організації та діяльності. Вирішення питань, що стосуються дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні, законом віднесено до виключної компетенції адвокатського самоврядування в особі відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.
Водночас, правомочність відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії на власний розсуд за наслідками оцінки обставин і фактів прийняти рішення за правовою природою є дискреційним повноваженням, під яким розуміється можливість суб`єкта владних повноважень самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох юридично допустимих варіантів управлінського рішення.
Проте, суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленими частиною другою статті 2 КАС України критеріям, та не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень. Єдиним критерієм здійснення правосуддя є право.
Внаслідок чого, завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.
Таким чином, правову оцінку рішенню органів адвокатського самоврядування в питанні притягнення адвокатів до дисциплінарної відповідальності суди мають надавати виключно у контексті дотримання відповідної процедури, не втручаючись у надану КДКА/ВКДКА юридичну оцінку доказам, зібраним у ході процедури проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката на предмет їхньої достатності/недостатності.
Правовий висновок щодо вказаного викладений Верховним Судом у постанові від 25.06.2018 у справі № 810/1972/17, від 26.01.2023 у справі № 420/5597/19, від 10.11.2022 у справі № 826/14291/17.
У цьому аспекті суд зазначає, що позивачем не наведено конкретних доводів та не надано належних і допустимих доказів порушення ВКДКА вимог Закону № 5076-VI чи Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката.
Водночас, матеріалами справи не встановлено, що ВКДКА діяла поза межами наданих їй законом повноважень або порушила визначену законом процедуру розгляду скарги. 
Суд акцентує, що оскаржуване рішення за своєю правовою природою не є рішенням про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності. Воно не містить остаточної правової оцінки дій позивача та не встановлює факту вчинення ним дисциплінарного проступку, оскільки рішенням лише констатовано наявність ознак можливого дисциплінарного проступку, що стало підставою для порушення дисциплінарної справи.
Порушення дисциплінарного провадження є процесуальним етапом, який свідчить про необхідність подальшого дослідження обставин та перевірки доводів сторін, а не про встановлення вини адвоката. Саме в межах розгляду дисциплінарної справи по суті має надаватися остаточна оцінка поведінці адвоката та вирішуватися питання про наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку.
Суд також зазначає, що предметом судового контролю у цій справі є лише законність і обґрунтованість рішення ВКДКА в межах її повноважень, а не перевірка по суті дій адвоката, надання такої оцінки на даному етапі означало б підміну судом дисциплінарного органу.
Продовжуючи оцінку аргументів сторони позивача, останній у своєму позові не вказав, яким саме чином рішення ВКДКА порушує його права чи інтереси в чому саме такі порушення полягають із посиланням на норми чинного законодавства.
Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Передумовою для захисту права є його порушення. Якщо ж таке право порушеним не є, то, відповідно, воно не може бути захищеним (поновленим) судом. При цьому, позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.
З урахуванням наведених норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. У свою чергу, суд під час розгляду кожної справи повинен установити, чи має місце порушення прав позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Також суд вважає за необхідне зазначити, що оскаржуване рішення не створює для адвоката жодних правових наслідків у вигляді виникнення, змін або припинення його прав та не породжує для нього будь-яких обов`язків, оскільки правові наслідки для позивача може створювати виключно рішення, прийняте за результатами розгляду дисциплінарної справи.
Вказане відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10.11.2022 у справі №826/14291/17.
Виходячи із послідовності стадій дисциплінарного провадження, ураховуючи мету і завдання проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката, можна зробити висновок, що рішення ВКДКА, яке оскаржується у цій справі, є проміжним та не створює для позивача юридичних наслідків, не впливає на обсяг його правоздатності і дієздатності, та не обмежує позивача в здійсненні професійної адвокатської діяльності.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення ВКДКА від 04.08.2021 № VIII-018/2021.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із нормами частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до положень статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідач як суб`єкт владних повноважень довів у повному об`ємі правомірність своїх дій.
Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, внаслідок чого, в задоволенні позову слід відмовити.
З огляду на висновок суду про відмову у задоволенні позову, підстав для розподілу судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України, суд не вбачає. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 – відмовити. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається через Івано-Франківський окружний адміністративний суд або безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

Учасники справи:
Позивач:
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач:
Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури (код ЄДРПОУ 26080214, вул. Борисоглібська, 3, м. Київ, 04070).

Суддя    /підпис/  Панікар І.В.