Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2026 року       м. Рівне

Справа № 949/37/25
Провадження № 33/4815/260/26

Рівненський апеляційний суд в складі судді Ковальчук Н. М., 
з участю ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від 17 грудня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дубровицького районного суду Рівненської області від 17 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова є незаконна, винесена з порушенням норм процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що суд розглянув справу без її участі, та її захисника, не забезпечивши реальної можливості реалізації права на захист. Суд обмежився формальним посиланням на «зловживання процесуальними правами», не довівши наявність прямого умислу затягування, що прямо суперечить правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 04.11.2020р. у справі №761/4471/20. Суд не вжив жодних заходів для забезпечення дистанційної участі сторони захисту у судовому розгляді справи. Суд формально оцінив надані стороною захисту медичні документи, не витребував оригіналів, не з`ясував реального стану здоров`я особи та дійшов власних припущень щодо можливості її участі у судовому засіданні, що суперечить правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 22.09.2020р. у справі №127/16673/19, де зазначено, що ігнорування доводів сторони захисту є підставою для скасування судового рішення. Також суд застосував стягнення без належної індивідуалізації, обмежившись загальними фразами про «суспільну небезпеку» правопорушення, не оцінивши особу правопорушниці, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, та наслідки застосування такого стягнення. Вважає, що сукупність допущених судом порушень призвела до ухвалення рішення, яке є наслідком істотних порушень норм процесуального права, які унеможливили реалізацію права на захист та вплинули на правильність ухваленого рішення. З огляду на зазначене просить скасувати оскаржувану постанову суду, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції або закрити провадження у справі. 

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 просила справу направити до Сарненського районного відділу поліції на дооформлення матеріалів, оскільки з документами, які складались при оформленні правопорушення, її не ознайомлювали, а протокол про адмінітративне правопорушення вона не могла прочитати, так як був погано надрукований. 

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення.

Суд, ухвалюючи постанову про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні прапвопорушень за ч. 1 ст. 130 КУпАП вказав, що її вина доведено письмовими доказами, зокрема:
– протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 205207 від 26 грудня 2024 року, який складений уповноваженою службовою особою у межах наданих повноважень та містить усі необхідні відомості щодо події правопорушення і особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с. 2);
– актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 26 грудня 2024 року, який складений у встановленому законом порядку та підтверджує факт пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, що узгоджується з іншими матеріалами справи та свідчить про дотримання працівниками поліції вимог чинного законодавства під час фіксації події адміністративного правопорушення (а.с. 3);
– направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «Дубровицька МЛ» від 26 грудня 2024 року, яким підтверджується, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, що відповідає вимогам закону (а.с. 4);
– зобов`язанням до протоколу серії ЕПР1 № 205207 від 26 грудня 2024 року, яким ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом, складеним у зв`язку з наявністю підстав, передбачених законодавством, та таким, що підтверджує фактичні дії працівників поліції після виявлення ознак адміністративного правопорушення (а.с. 7);
– відеозаписами, долученими працівниками поліції до матеріалів справи, з яких убачається факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , роз`яснення їй працівниками поліції прав та обов`язків, пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та зафіксована відмова від його проходження, які є належними та допустимими доказами й підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 9).

Заперечуючи свою винуватість та висновки суду першої інстанції, ОСОБА_1 , посилалась на те, що суд не досліжджував належним чином матеріали справи, справу розглянув у її відсутність, а при складанні матеріалів працівники поліції її не ознайомили належним чином з протоколом про адміністративне правопорушення. 

З аргументами апеляційної скарги апеляційний суд погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Аналогічні вимоги містить п. 2.3. ПОРЯДКУ оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затверджений Наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини 16.02.2015 № 3/02-15(зі змінами згідно з наказом Уповноваженого 14.02.2018 № 3/02-18).

Відповідно до опису матеріалів адміністративної справи на аркуші № 2 містяться протокол про адміністративне правопорушення. 

Дослідженням цього документу судом апеляційної інстанції встановлено, що протокол оформлений на стрічці друкованим текстом. У протоколі є тільки деякі фрагменти друкованих слів, які не складаються в окремі речення чи фрази. Прочитати можливо тільки текст, починаючи з п. 10 протоколу та текст, що написаний від руки прописом і який стосується роз"яснення права та відмови від надання пояснень.

Зазначено, що при складанні протоколу ОСОБА_1 , відмовився від дачі пояснень по суті порушення, з протоколом ознайомлена та отримала його копію.

Однак, зазначене не може відповідати дійсності, оскільки протокол не читабельний, і належно ознайомити ОСОБА_1 з текстом протоколу поліцейський не міг.

У п. 4 протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 205207 (дата складання не читається) не читається прізвище особи щодо якої складено протокол. 
Натомість, у п. 7 "Місце скоєння та суть" вказано: " ... водій  ОСОБА_2  керував транспортним засобом «Opel Meriva», н.з.  НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння...".

Таких недоліків, допущених при оформленні матеріалів, суд першої інстанції не усунув, не повернув справу для належного оформлення. 

Відповідно до положень КУпАП апеляційний суд не наділений повноваженнями для повернення справи для дооформлення до органу, який склав протокол. 

За ч. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки постанови суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати, ухвалити нову постанову про закриття провадження у справі.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 

Постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від 17 грудня 2025 року скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського 
апеляційного суду        Ковальчук Н. М.