Справа № 737/643/25
Провадження № 2/737/8/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2026 року  с-ще Куликівка
К у л и к і в с ь к и й р а й о н н и й с у д Ч е р н і г і в с ь к о ї о б л а с т і
суддя	Лібстер А.С.	
секретар судового засідання	Скляр А.О. 	
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу 	№ 737/643/25  	
за позовом	ОСОБА_1 	
до відповідача	  ОСОБА_2 	
про	про визнання батьківства та стягнення аліментів	
учасники справи та представники:	 	
позивачка та її представник	не з`явились 	
відповідач 	не з`явився 	

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даною заявою в якій просить визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, і стягнути з відповідача на користь позивачки ОСОБА_1 понесені нею у справі судові витрати. В обґрунтування позову зазначила, вона раніше перебувала у шлюбі з відповідачем і в 2003 році у них народилася дитина - ОСОБА_4 . Після цього, в 2004 році шлюб було розірвано. В подальшому у 2014 році у них поза шлюбом народилася донька ОСОБА_5 . Відповідач є батьком дитини, однак не було подано заяви в органи державної реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію батьківства, тому відповідно запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений в порядку, передбаченому ст. 135 Сімейного кодексу України, за її вказівкою. Подання відповідачем відповідної заяви затягується з надуманих причин і тому вона була вимушена звернутись до суду. Домовленості з приводу участі батька в утриманні доньки не досягнуто. З відповідачем вона проживає окремо, дочка проживає із нею та знаходиться на її повному утриманні.
Позовна заява надійшла до суду 21.07.2025. Головуючий суддя своєю ухвалою від 29.07.2025, після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача, прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив загальне позовне провадження у даній справі. 
У підготовчому судовому засіданні 15.08.2025, враховуючи заявлене та підтримане клопотання позивачкою ОСОБА_1 про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи та письмову заяву відповідача ОСОБА_2 , відповідно до якої він визнає позов у повному обсязі та не заперечує проти призначення судової молекулярної експертизи (а.с.30), ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області було призначено молекулярно - генетичну експертизу для визначення походження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проведення експертизи доручено Державній спеціалізованій установі «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи». Відібрання зразків генетичного матеріалу доручено експертам Державної спеціалізованої установи «Чернігівського обласного бюро судово-медичної експертизи». Провадження у справі було зупинено до отримання судом експертного висновку.
25.08.2025 від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив в якому він визнає позовні вимоги щодо батьківства, та частково визнає позовні вимоги щодо стягнення аліментів, посилаючись на те, що не погоджується з тим? що його дочка знаходиться на повному утриманні позивачки і те, що він не приймає ніякої участі в утриманні дочки, домовленості з приводу участі батька в утриманні дочки не досягнуто. Зазначає, що він перебуває у іншому шлюбі, від якого у нього є троє дітей, двоє із них – ОСОБА_6 та ОСОБА_7 навчаються у вищому навчальному закладі, а донька ОСОБА_8 є неповнолітньою, діти перебувають на його утриманні, а тому його діти не повинні зазнати невиправданого позбавлення надмірного розміру на їх утримання внаслідок присудження позивачу (а.с.40-41).
03.02.2026 до суду надійшов лист від начальника Державної спеціалізованої установи «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» про повернення без виконання ухвали Куликівського районного суду Чернігівської області від 15 серпня 2025 року ( вих.402 від 09.09.2025) про призначення судово-генетичної експертизи щодо встановлення батьківства громадянина ОСОБА_2 у відношенні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженої громадянкою ОСОБА_1 , в зв`язку з ненадходженням біологічних зразків (а.с.52). 
04.02.2026 до суду надійшов лист від експерта Державної спеціалізованої установи «Чернігівського обласного бюро судово-медичної експертизи» про не виконання ухвали Куликівського районного суду Чернігівської області від 15 серпня 2025 року про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки у зв`язку з повторною неявкою відповідача ОСОБА_2 у призначений час 26.01.2026, відбір зразків не відбувся (а.с 57). 
Враховуючи обставини, що викликали зупинення провадження усунуті, повідомлення про неможливість проведення експертизи, в зв`язку з ненадходженням біологічних зразків та повторною неявкою відповідача ОСОБА_2 , суд 09.02.2026 вирішив за необхідне провадження у справі поновити та призначити підготовче судове засідання на 18.02.2026.
Позивач та її представник, відповідач 18.02.2026 в підготовче судове засідання не з`явились. 18.02.2026 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 27.02.2026, яке відкладалось на 16.03.2026 через неявку відповідача.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Матвійчук А. С., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання 16.03.2026 не з`явились. Представником позивача надана заява про розгляд справи за їх відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання 27.02.2026 та 16.03.2026 не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову. 
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 22.02.2014, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками записані: батько – ОСОБА_2 , мати – ОСОБА_1 (а.с. 10).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.07.2003 ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками записані: батько – ОСОБА_2 мати ОСОБА_1 (а.с.13).
Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану, державна реєстрація народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була проведена відділом 22.02.2014, актовий запис вчинений 28 лютого 2014 14:57:02 № 00114513312, номер актового запису 2, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, відомості про батька дитини зазначені зі слів матері, а саме: батьком зазначений « ОСОБА_2 » (а.с. 11-11, зворот).
Згідно з довідкою № 755 від 11.07.2025 про зареєстрованих у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованими значяться: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.16).
Відповідно до витягу з порталу «ДІЯ», видане свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_3 від 23.12.2004, відповідно до якого шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , розірвано (а.с.14-15).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьком записаний – ОСОБА_2 (а.с.42).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 ОСОБА_10 народилась ІНФОРМАЦІЯ_9 , батьком записаний – ОСОБА_2 (а.с.43).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 ОСОБА_11 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_10 , батьком записаний – ОСОБА_2 (а.с.44).
Відповідно до довідок № 251 від 18.08.2025 та № 202 від 19.08.2025 ОСОБА_9 , дійсно є студентом 3 курсу, денної форми навчання, за державним замовленням Національного університету «Чернігівський колегіум» ім. Т. Г. Шевченка, а ОСОБА_10 є студентом бакалаврату/магістратури природничо-математичного факультету денної форми навчання Національного університету «Чернігівський колегіум» ім. Т. Г. Шевченка, термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028 (а.с. 45). 
Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 5 СК України Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.
Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.
Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
За змістом ст. 128 СК України закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.
В даній справі призначалася за клопотанням позивачки судова молекулярно-генетична експертиза, яка не була проведена через повторну неявку відповідача ОСОБА_2 до експертної установи та, відповідно, в зв`язку з ненадходженням біологічних зразків для їх дослідження. Вказана експертиза в даній категорії справ дозволяє на сьогоднішній день з 99% впевненістю визначити походження дитини від чоловіка чи жінки та є надійним засобом доказування на підтвердження заявлених вимог.
Відповідач, після призначеної судом експертизи, надав заяву про визнання позовних вимог в частині його батьківства, тобто підтвердив, що він є біологічним батьком ОСОБА_3 . І в цій частині, з урахуванням наданих раніше заяв, ігнорування відповідачем проведення експертизи, на яку він погодився, визнання позову відповідачем в цій частині, суд визнає, що в достатній мірі підтверджено походження ОСОБА_3 від відповідача ОСОБА_2 . 
Таким чином, на підставі вимог діючого законодавства, наданих доказів, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог про визнання батьківства. 
Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС.
У зв`язку з визнанням батьківства відповідача, суд дійшов висновку про необхідність задоволення похідних вимог, а саме внесення змін до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , а саме: в графі батько записати « ОСОБА_2 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_7 ».
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, та те що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов`язок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька.
Під поняттям аліменти законодавство передбачає усі належні види утримання, які повинна отримати дитина, зокрема, харчування, одяг, медичне забезпечення, сплату за дитину комунальних послуг, витрати на відпочинок тощо.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Судом встановлено той факт, що малолітня донька ОСОБА_3 проживає та зареєстрована з матір`ю. У відповідача є інша сім`я. Відомостей та доказів утримання відповідачем неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , суду не надано. Таким чином мати дитини – ОСОБА_1 має право на стягнення аліментів, а батько дитини – ОСОБА_2 зобов`язаний та може надавати таку допомогу.
При вирішенні питання про спроможність відповідача ОСОБА_2 сплачувати аліменти на утримання дитини, суд також виходить з того, що у відповідача є неповнолітня дитина ОСОБА_8 2011 р.н., та за наданими довідками – його повнолітні діти ОСОБА_10 та ОСОБА_9 навчаються у вищих навчальних закладах, інших утриманців він не має.
При цьому, суд звертає увагу відповідача на те, що наявність у нього двох повнолітніх дітей, яких він можливо утримує, окрім наданих довідок про навчання, нічим не підтверджено і не є тією безумовною підставою для стягнення аліментів у меншому розмірі, ніж той, який просить позивачка, а також, що такий розмір буде для нього надмірним тягарем, або призведе до його неплатоспроможності. Доводи відповідача про те, що розмір аліментів складатиме більше ніж потреби дитини ОСОБА_5 , і що такий розмір надмірно та невиправдано позбавить утримання його інших дітей, є безпідставними, оскільки відповідачем не надано відомості про свої доходи та членів його сім`ї. 
Враховуючи вимоги закону, з метою захисту прав дитини на матеріальне забезпеченнясуд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Враховуючи, що відповідач позовні вимоги в частині визнання батьківства визнав до початку розгляду справи по суті, то з нього на користь позивачки необхідно стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн, а з державного бюджету має бути повернуто позивачці судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Крім того, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», позивачка звільнена від сплати судового збору в частині вимог про стягнення аліментів. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого, станом на дату звернення до суду 21.07.2025 складали 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 18, 141-142, 258-259, 263-265, 351, 354 ЦПК України, ст. ст. 125, 128, 135, 183 СК України, 
В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю. 
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце народження Україна, Чернігівська область, Куликівський (Чернігівський) район, село Ковчин).
Внести зміни до актового запису № 2 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Куликівського районного управління юстиції у Чернігівській області 28 лютого 2014 року, в якому: у графі відомості про батька вказати «ОСОБА_2 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_7 ».
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 РНОКПП НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.07.2025 та до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути зОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 РНОКПП НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. 
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 РНОКПП НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 РНОКПП НОМЕР_8 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 605,60 грн. 
Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору у розмірі 605,60 грн, сплаченого при поданні позову відповідно до квитанції до платіжної інструкції № 59 від 21.07.2025 в АТ «Ощадбанк».
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А. С. Лібстер