ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" березня 2026 р. справа № 300/2542/25
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
Судді Григорука О.Б.
при секретарі Цуркан М.І.
за участю: представника відповідача – Семенова М.В., позивач - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ради адвокатів Запорізької області про визнання протиправним та скасування рішення в частині, зобов`язання до вчинення дій та стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:
14.04.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Запорізької області, про:
визнання протиправним та скасування рішення Ради адвокатів Запорізької області, оформлене протоколом № 02 від 10.01.2025, пункт 48, в частині відмови в задоволенні заяви про звільнення позивача від сплати щорічного внеску за 2025 рік, з підстав ненадання документів, підтверджуючих фінансову неспроможність;
зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача від 29.10.2024 та звільнити позивача від сплати внесків за 2022р., 2023р., 2024р. і до дня перемоги ЗСУ, або до смерті позивача;
стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в сумі 35 000 Євро і процесуальні витрати на день розгляду справи по суті.
Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач звернувся до відповідача з заявою від 29.10.2024, просив звільнити його від сплати внесків за 2022р., 2023р., 2024р. до перемоги ЗСУ, або до смерті позивача. Рішенням Ради адвокатів Запорізької області, оформленим протоколом № 02 від 10.01.2025 позивачу відмовлено в задоволенні заяви про звільнення його від сплати щорічного внеску за 2025 рік, з підстав ненадання документів, підтверджуючих фінансову неспроможність, підстава: заява з додатками від 18.12.2024. Обґрунтовано, що оскаржуване рішення позивач отримав 12.04.2025, зокрема на запит позивача від 16.03.2025 відповідач відповіддю від 07.04.2025 № 25 повідомив, що рішенням Ради адвокатів Запорізької області від 10.01.2025 у задоволенні заяви позивача від 29.10.2024 про звільнення від сплати щорічних внесків було відмовлено. В заяві від 29.10.2024 позивач не просив звільнити його від сплати щорічного внеску за 2025 рік. Відповідач заяву позивача від 29.10.2024 згідно, вимог позивача не розглянув. Крім цього, докази фінансової неспроможні позивача знаходяться у відповідача. Моральну шкоду в сумі 35 000 Євро обґрунтовано тим, що відповідач достовірно знає про безпорадний психологічний, фінансовий стан позивача, що позивач пенсіонер, хворий, позивач не вступив в співпрацю з окупантами, не підкорився окупаційній владі, позивача "важко" побили окупанти за відмову взяти паспорт іншої держави, розмовляти російською мовою, за проукраїнські погляди, що рідня позивача вчиняє збройний супротив агресії, і при тому позивача позбавляють адвокатської діяльності. Зазначено, що відповідач порушив рішення № 4 Рішення Ради адвокатів України, яким звільнено від сплати внесків адвокатів, які покинули житло в окупації і для збереження життя прибули на вільну територію України. Відповідач "розчавив" позивача морально-психологічно, позивач оцінює моральну травму в сумі 35 000 Євро.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.04.2025 клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задоволено. Звільнено позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви у справі. Відкрито провадження в адміністративній справі. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання (т.1 а.с. 24-26).
Ухвалою суду від 14.05.2025 відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача від 12.05.2025 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (т.1 а.с. 56).
28.05.2025 суд ухвалою задовольнив заяву представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалив забезпечити участь представника відповідача у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції (т.1 а.с. 84, 85).
Ухвалою суду від 05.06.2025 відмовлено в задоволенні заяв позивача від 28.04.2025, від 19.05.2025 та від 04.06.2025 (т.1 а.с. 31, 32, 70-77, 89, 91, 96, 97). Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2025 апеляційну скаргу позивача на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.06.2025 повернуто скаржнику (Матеріали оскарження ухвали а.с. 56, 57).
10.07.2025 суд ухвалою відмовив в задоволенні заяви позивача від 09.06.2025 про роз`яснення ухвали суду від 05.06.2025 (т.1 а.с. 107, 116-118).
04.09.2025 ухвалою суду відмовлено в задоволенні заяви позивача від 04.09.2025 (т.1 а.с. 131, 135, 136). Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2025 апеляційну скаргу позивача на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.09.2025 повернуто скаржнику (Матеріали оскарження ухвали а.с. 7, 8).
12.12.2025 ухвалою суду відмовлено в задоволенні заяв позивача від 10.11.2025, 11.11.2025 (т.1 а.с. 197-200, 213, 214). Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.01.2026 апеляційну скаргу позивача на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.12.2025 повернуто скаржнику (Матеріали оскарження ухвали а.с. 8-10).
Ухвалою суду від 16.12.2025 відмовлено в задоволенні заяви позивача від 15.12.2025 про відвід судді Григорука О.Б. (т.1 а.с. 224, 229, 230).
29.01.2026 ухвалою суду відмовлено задоволенні заяви позивача від 29.01.2026 про розгляд справи у закритому судовому засіданні (т.2 а.с. 25- 27).
29.01.2026 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті ( т.2 а.с. 28, 29).
Суд ухвалою від 30.01.2026 ухвалив для вирішення питання про відвід судді, адміністративну справу № 300/2542/25 передати для визначення судді у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України (т.2 а.с. 42-44).
03.02.2026 ухвалою судді Панікар І.В. відмовлено в задоволенні заяви позивача від 30.01.2026 про відвід судді Григорука О.Б. від розгляду адміністративної справи (т.2 а.с. 47, 48).
12.02.2026 ухвалою суду відмовлено в задоволенні заяви позивача від 12.02.2026 про розгляд справи у закритому судовому засіданні (т.2 а.с. 53-55).
Суд ухвалою від 19.03.2026 відмовив в задоволенні заяви позивача від 19.03.2026 про відвід судді Григорука О.Б. та секретаря судового засідання Цуркан М.І. у справі (т.2 а.с. 79-82).
19.03.2026 ухвалою суду відмовлено в задоволенні заяви позивача від 19.03.2026 про відвід судді Григорука О.Б. (т.2 а.с. 83-85).
Відповідач скористався правом на подання відзиву, який надійшов на адресу суду через систему "Електронний суд" 13.05.2025. Відповідно до відзиву відповідач заперечив проти позову, просив відмовити в задоволенні позову з мотивів, що заява адвоката про звільнення, зменшення або відтермінування сплати щорічного внеску на забезпечення адвокатського самоврядування не може стосуватися періоду, що вже минув. Адвокат може бути звільнений рішенням ради адвокатів від сплати внеску за один поточний рік. Також діючі норми не передбачають можливості звільнення адвоката від обов`язку сплатити внесків на невизначений час наперед. Також діючі норми не передбачають можливості звільнення від сплати щорічного внеску, який вже сплачено. Позивач у своїй заяві від 29.10.2024 поставив питання про звільнення його від обов`язку сплатити щорічні внески за 2022, 2023, 2024 роки і до дня перемоги ЗСУ або до його смерті. Однак, за 2022 рік щорічні внески позивачем сплачено. У відповідності до абзацу першого п. 2.10 Положення заяви про звільнення від сплати щорічного внеску за 2023 та 2024 роки мали подаватися позивачем до Ради адвокатів Запорізької області з 01.12.2022 до 31.12.2022 та з 01.12.2023 по 31.12.2023 відповідно. Такі заяви адвокатом у встановлені строки не подавалися. Рада адвокатів регіону позбавлена повноважень на звільнення адвоката від сплати внесків на невизначений час у майбутнє, або як просить позивач "до дня перемоги ЗСУ або до його смерті". Також, Радою адвокатів Запорізької області 08.05.2025 повторно розглянуто заяву адвоката позивача. У задоволенні заяви було відмовлено з підстав, аналогічних викладеним вище. За таких обставин підлягає до закриття провадження у справі в частині вимог про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 10.01.2025 та зобов`язання відповідача повторно розглянуту заяву позивача від 29.10.2024. Окремо зауважує, що звільнення адвоката від сплати щорічного внеску на забезпечення адвокатського самоврядування за заявою адвоката є правом, а не обов`язком ради адвокатів регіону. Позивач посилається на порушення відповідачем вимог п. 2.10 Положення з огляду на те, що він є особою, яка змушена залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації та набули відповідний статус (п.п. 2.10.4 Положення). Однак сам факт наявності у адвоката такого статусу ще не дає підстав для звільнення його від сплати щорічного внеску. Наявність такого статусу є лише передумовою, за наявності якої рада адвокатів регіону може розглянути відповідну заяву адвоката (яка подана з 01 грудня по 31 грудня поточного року) та прийняти рішення про звільнення, зменшення або відтермінування сплати щорічного внеску на забезпечення адвокатського самоврядування за умови фінансової неспроможності адвоката, з урахуванням фінансового/матеріального стану, а також інших фактичних обставин. Позивачем не надавалися до Ради адвокатів Запорізької області будь-які документи, що підтверджують такі обставини. Крім того, відповідач взагалі позбавлений повноважень у прийняті рішення про звільнення адвоката від сплати всієї суми щорічного внеску на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування. Його повноваження обмежені розглядом питання про звільнення, зменшення або відтермінування сплати щорічного внеску на забезпечення адвокатського самоврядування виключно у межах тієї частини, що адвокат має сплатити до ради адвокатів регіону (до 2025 року це 70%, а з 2025 року цей розмір встановлюється встановленої рішенням Ради адвокатів України). Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди зазначено. що позивачем не надано жодних доказів, які би підтверджували як обґрунтованість розміру заявленого ним розміру моральної шкоди, наявність причинного зв`язку між шкодою і діянням відповідача, вини останнього в її заподіянні. Позивачем взагалі не доведено протиправність дій відповідача, що мають своїм наслідком спричинення йому моральної шкоди (т.1 а.с. 41-44).
Сторонами подавалися заяви щодо примирення, однак примирення між сторонами не відбулося (т. 1 а.с. 158, 159, 161-163, 176, 177, 182-188, 197-200, 203, 236).
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Представник відповідача щодо позовних вимог заперечив, просив відмовити в задоволенні позову.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку загального позовного провадження, дослідивши письмові докази, заслухавши учасників справи, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до довідки від 08.08.2022 № 1319-7001407823 має статус внутрішньо переміщеної особи (т.1 а.с. 19).
Згідно довідки Ради адвокатів Запорізької області від 08.05.2025 адвокат Доненко Валерій Олегович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 37 видане 14.03.1994 Запорізькою обласною КДКА, має заборгованість по щорічним внескам за 2023, 2024 та 2025 роки. Щорічні внески включно по 2022 рік були сплачені в повному обсязі. Довідка надана на підставі банківських виписок та відомостей з Єдиного Реєстру адвокатів України (т.1 а.с. 49).
Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Запорізької області № 5/64-2024 від 23.05.2024, за результатами розгляду подання Ради адвокатів Запорізької області про порушення адвокатом ОСОБА_1 вимог Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" № 5076-VI, Положення про внески на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування, Правил адвокатської етики за несплату щорічних внесків за 2023 та 2024 роки, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за скоєння дисциплінарного проступку, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на один рік (т.1 а.с. 53).
Позивач звернувся до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Запорізької області з заявою від 29.10.2024, в якій просив звільнити його на виконання п. 2.10.4 Положення про внески на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування, затвердженого Рішенням Ради адвокатів України від 03.02.2017 № 4 зі змінами, від сплати внесків як особу, яка змушена покинути своє місце проживання спасаючи життя внаслідок окупації і анексії територій від збройного конфлікту і особі, яка має статус внутрішньо переміщеної особи за 2022р., 2023р., 2024р. до перемоги ЗСУ, або до смерті позивача (т.1 а.с. 52).
Оскаржуваним у цій справі рішенням Ради адвокатів Запорізької області, оформленим протоколом № 02 від 10.01.2025 позивачу відмовлено в задоволенні заяви про звільнення його від сплати щорічного внеску за 2025 рік, в зв`язку з тим, що Раді не були надані документи, підтверджуючі фінансову неспроможність. Підстава: заява з додатками від 18.12.2024 (п. 48) (т.1 а.с. 11).
Рішенням Ради адвокатів Запорізької області, оформленим протоколом № 10/1 від 08.05.2025, зазначено, що 10.01.2025 вимоги щодо звільнення від сплати внесків на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування за 2022, 2023, 2024 роки і "до перемоги ЗСУ або до його смерті" розглянуті не були. За результатом повторного розгляду заяви позивача від 29.10.2024 про звільнення від сплати внесків на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування постановлено: відмовити у задоволені заяви адвоката Доненка В.О. від 29.10.2024 про звільнення його від сплати внесків на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування за 2022, 2023, 2024 роки і до перемоги ЗСУ або до його смерті; не витребувати інформацію із Бази внутрішньо переміщених осіб щодо знаходження в ній адвоката ОСОБА_1 ; запропонувати адвокату Доненко В.О. у разі подання заяв про звільнення від сплати внесків на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування дотримуватися вимог Положення про внески на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування, затвердженого рішенням РАУ № 4 від 03.02.2017 із змінами; запропонувати адвокату Доненко В.О. у відповідності до вимог Порядку ведення Єдиного реєстру адвокатів України, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 22 серпня 2022 року № 74 (із змінами) письмово повідомити раду адвокатів Запорізької області про зміну відомостей про себе, які підлягають внесенню до ЄРАУ (т.1 а.с. 47, 48).
Рішенням Ради адвокатів Запорізької області, оформленим протоколом № 20/1 від 24.10.2025 вирішено: на виконання вимог угоди про примирення у справі № 300/4053/25 звільнити ОСОБА_1 від сплати до Ради адвокатів Запорізької області щорічного внеску за 2023, 2024, 2025 роки (а.с. 236).
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" № 5076-VI.
Відповідно до пункту 2 частини 1, частини 2 статті 58 Закону № 5076-VI утримання органів адвокатського самоврядування може здійснюватися за рахунок щорічних внесків адвокатів на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування. Розмір щорічних внесків адвокатів на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування визначається з урахуванням потреби покриття витрат на забезпечення діяльності рад адвокатів регіонів, Ради адвокатів України, Вищої ревізійної комісії адвокатури та ведення Єдиного реєстру адвокатів України та не може перевищувати прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 1 січня відповідного календарного року. Розмір щорічних внесків адвокатів на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування є однаковим для всіх адвокатів. Адвокати, право на заняття адвокатською діяльністю яких зупинено, звільняються від сплати щорічних внесків адвокатів на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування на період зупинення такого права.
Порядок сплати, розподілу та використання внесків на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування (далі - "внески") в структурі Національної асоціації адвокатів України, відповідно до положень Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає Положення про внески на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування, затверджене Рішенням Ради адвокатів України від 03 лютого 2017 року № 4 зі змінами (надалі також - Положення № 4).
Згідно пунктів 1.2, 1.3, 1.4 Положення № 4 розмір внесків визначається відповідно до положень статті 58 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", актів НААУ, Ради адвокатів України. Рада адвокатів України встановлює розмір, порядок сплати внесків, їх розподіл і напрямки використання для забезпечення ефективної реалізації повноважень адвокатського самоврядування. Рада адвокатів регіону здійснює контроль за своєчасною сплатою внесків адвокатами, адреса робочого місяця яких знаходиться у цьому регіоні та веде облік щорічних внесків у відповідності до рекомендацій Ради адвокатів України.
Відповідно до пункту 2.10.4 Положення № 4, за умови фінансової неспроможності адвоката, з урахуванням фінансового/матеріального стану, а також інших фактичних обставин рада адвокатів регіону, Рада адвокатів України/Національна асоціація адвокатів України мають право за заявами адвокатів, поданих в термін з 01 грудня до 31 грудня поточного року, приймати рішення про звільнення, зменшення, відтермінування сплати щорічного внеску на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування стосовно наступних категорій адвокатів:
- особи, які змушені залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації та набули відповідний статус.
Отже, рада адвокатів регіону має право за заявами адвокатів, поданих в термін з 01 грудня до 31 грудня поточного року, приймати рішення про звільнення сплати щорічного внеску на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування стосовно осіб, які змушені залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації та набули відповідний статус, і тільки за умови фінансової неспроможності адвоката, з урахуванням фінансового/матеріального стану, а також інших фактичних обставин.
При цьому, право ради адвокатів регіону приймати рішення про звільнення сплати щорічного внеску на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування за своєю правовою природою є дискреційним повноваженням, під яким розуміється можливість суб`єкта владних повноважень самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох юридично допустимих варіантів управлінського рішення.
Під дискреційними повноваженнями слід розуміти встановлені законом права і обов`язки владних суб`єктів, які визначають ступінь самостійності їх реалізації з урахуванням принципу верховенства права і полягають у тому, що при вчиненні дій та прийнятті рішень владний суб`єкт здійснює свої повноваження з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих дій або рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин (Рекомендація Комітету Міністрів Ради Європи № R (80) 2 від 11.03.1980).
У свою чергу, cуд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленими частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями органами - державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не слід ототожнювати лише з формалізованими повноваженнями, вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тому, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2020 року у справі № 802/1286/18-а.
Як встановлено, позивач звернувся до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Запорізької області з заявою від 29.10.2024, в якій просив звільнити його на виконання п. 2.10.4 Положення про внески на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування, затвердженого Рішенням Ради адвокатів України від 03.02.2017 від № 4 зі змінами, від сплати внесків як особу, яка змушена покинути своє місце проживання спасаючи життя внаслідок окупації і анексії територій від збройного конфлікту і особі, яка має статус внутрішньо переміщеної особи за 2022р., 2023р., 2024р. до перемоги ЗСУ, або до смерті позивача (т.1 а.с. 52).
Оскаржуваним рішенням Ради адвокатів Запорізької області, оформленим протоколом № 02 від 10.01.2025 позивачу відмовлено в задоволенні заяви про звільнення його від сплати щорічного внеску за 2025 рік, в зв`язку з тим, що Раді не були надані документи, підтверджуючі фінансову неспроможність (п. 48) (т.1 а.с. 11).
Водночас, як встановлено, рішенням Ради адвокатів Запорізької області, оформленим протоколом № 20/1 від 24.10.2025 вирішено: на виконання вимог угоди про примирення у справі № 300/4053/25 звільнити ОСОБА_1 від сплати до Ради адвокатів Запорізької області щорічного внеску за 2023, 2024, 2025 роки (а.с. 236).
З огляду на вищенаведене, оскільки позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Ради адвокатів Запорізької області, оформлене протоколом № 02 від 10.01.2025, п. 48, в частині відмови в задоволенні заяви про звільнення позивача від сплати щорічного внеску за 2025 рік, а рішенням Ради адвокатів Запорізької області, оформленим протоколом № 20/1 від 24.10.2025 вирішено звільнити позивача від сплати до Ради адвокатів Запорізької області щорічного внеску за 2023, 2024, 2025 роки, то спірне питання у цій частині позовних вимог було врегульоване суб`єктом владних повноважень на користь позивача.
За таких обставин, оскільки відповідачем звільнено позивача від сплати до Ради адвокатів Запорізької області щорічного внеску за 2025 рік, то відсутні підстави для визнання протиправним та скасування рішення Ради адвокатів Запорізької області, оформлене протоколом № 02 від 10.01.2025 в частині відмови в задоволенні заяви про звільнення позивача від сплати щорічного внеску за 2025 рік.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача від 29.10.2024 та звільнити позивача від сплати внесків за 2022р., 2023р., 2024р. і до дня перемоги ЗСУ, або до смерті позивача; стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в сумі 35 000 Євро і процесуальні витрати на день розгляду справи по суті суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 23 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України похідна позовна вимога є вимогою, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Оскаржуваним рішенням не вирішувалося питання звільнення позивача від сплати внесків за 2022р., 2023р., 2024р., а відмовлено в задоволенні заяви про звільнення його від сплати щорічного внеску за 2025 рік. Натомість рішенням Ради адвокатів Запорізької області, оформленим протоколом № 20/1 від 24.10.2025 вирішено звільнити позивача від сплати до Ради адвокатів Запорізької області щорічного внеску за 2023, 2024, 2025 роки.
Враховуючи вищевикладене, також оскільки, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення основної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Ради адвокатів Запорізької області, оформленого протоколом № 02 від 10.01.2025 в частині відмови в задоволенні заяви про звільнення позивача від сплати щорічного внеску за 2025 рік, то відсутні підстави для задоволення похідних вимог зобов`язального характеру та про стягнення моральної шкоди.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, тому слід відмовити в задоволенні позову. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Ради адвокатів Запорізької області (код ЄДРПОУ 38732419, вул. Зайцева Вячеслава, буд. 19, інше, приміщення 67, м. Запоріжжя, Запорізька обл., 69005) про визнання протиправним та скасування рішення в частині, зобов`язання до вчинення дій та стягнення моральної шкоди - відмовити. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Григорук О.Б. 

Рішення складене в повному обсязі 30 березня 2026 р.