ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.03.2026 Справа № 914/2803/25 
м. Львів
Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва за участю секретаря судового засідання Анни – Сніжани Дудяк розглянув матеріали справи
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Інвіктус Центр”, село Лисиничі, Львівська область,
до відповідача:  ОСОБА_1 , м. Львів, 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , село Раковець, Львівська область,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватної агрофірми «Нива», село Лисиничі, Пустомитівський район, Львівська область,
предмет позову: визнання права власності на нерухоме майно, витребування з незаконного володіння об`єкта нерухомого майна,
підстава позову: порушення статутних зобов`язань,
за участю представників:
позивача: не з`явився;
відповідача: не з`явився; 
третьої особи 1: не з`явився; 
третьої особи 2: не з`явився.

1. ПРОЦЕС
1.1. До Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “Інвіктус Центр” до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно, витребування з незаконного володіння об`єкта нерухомого майна.
1.2. Ухвалою суду від 12.09.2025 позовну заяву залишено без руху, а 22.09.2025 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 22.10.25 на 11:00 год.
1.3. Рух справи відображено в попередніх ухвалах суду та протоколах судових засідань.
1.4. Зокрема 03.12.2025 суд залучив до участі у справі в процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 , Приватну агрофірму «Нива».
1.5. В судовому засіданні 18.02.2026 суд закрив підготовче провадження та призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 11.03.2026.
1.6. В судове засідання 11.03.2026 з`явились представники відповідача та третьої особи 1.
1.7. Суд повідомляв відповідача про дату, час та місце розгляду справи у спосіб направлення ухвал суду за адресою реєстрації місця проживання згідно з відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру (вул. А. Лінкольна, 1/83, м. Львів).
1.8. Натомість на адресу суду повернулись поштові відправлення з ухвалою суду про відкриття провадження у справі, ухвалами викликами у судові засідання від 22.10.2025, 13.11.2025, 22.12.2025, 15.01.2026, 27.01.2026, ухвалою від 03.12.2025 із зазначенням про причини повернення «за закінченням терміну зберігання».
1.9. Ухвалу виклик у судове засідання від 18.02.2026 отримано відповідачем, що підтверджується відомостями Акціонерного товариства «Укрпошта» про трекінг поштових відправлень (штрих кодовий ідентифікатор поштового відправлення R067107783820). 20.10.2025 відповідача повідомлено про дату, час та місце розгляду справи телефонограмою. 
1.10. Третя особа 2 обов`язку із реєстрації електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд» не виконала, тому суд повідомляв про дату, час та місце розгляду справи тертю особу 2 у спосіб відправлення ухвал суду на адресу Приватної агрофірми «Нива», що зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань (Львівська обл., Пустомитівський р-н, село Лисиничі).
1.11. Третя особа 2 отримувала поштові відправлення суду, зокрема 11.12.2025 отримала ухвалу суду від 03.12.2025 про залучення до участі у справі третіх осіб (штрих кодовий ідентифікатор поштового відправлення R067107040851), а 26.02.2026 ухвалу виклик у судове засідання з розгляду справи по суті від 18.02.2026 (штрих кодовий ідентифікатор поштового відправлення R067107040851).
1.12. Відповідно до ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.
1.13. Оскільки відповідач у жодне із судових засідань у справі не з`явився, заяв, клопотань, зокрема і про відкладення розгляду справи, не подав, суд доходить висновку, що з огляду на дотримання процесуальних вимог щодо повідомлення сторони про дату, час та місце розгляду справи, відсутні підстави для відкладення судового засідання з розгляду справи по суті. Окрім того, суд вважає, що неявка третьої особи 2 у судове засідання також не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки третій особі 2 відомо про дату, час та місце розгляду справи і тертя особа 2 на стадії підготовчого провадження надала письмову позицію по суті спору. 
1.14. В судовому засіданні 11.03.2026 суд розглянув клопотання позивача про витребування доказів, заявлене 11.03.2026, та відмовив у його задоволенні, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви або подати клопотання про витребування доказів разом із позовною заявою у відповідності до вимог ч. 2 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України. Позивач у клопотання не просив про поновлення пропущеного процесуального строку. 
1.15. Водночас визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів є завданням підготовчого провадження та на стадії розгляду справи суд позбавлений процесуальної можливості витребовувати нові докази. 
1.16. В судовому засіданні 11.03.2026 суд розглянув справу по суті та оголосив перерву для ухвалення та проголошення рішення, а 18.03.2026 підписав скорочене рішення. 
2. СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН
2.1. Позивач просить суд визнати право власності на приміщення котельні «Г-1», загальною площею 116, 9 кв м, механічної майстерні «Б – 1», загальною площею 781, 7 кв м, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , а також витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь позивача згадані приміщення.
2.2. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 не виконала статутних зобов`язань щодо внесення до статутного капіталу товариства своєї частки у вигляді нерухомого майна.
2.3. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, право участі в судових засіданнях не реалізував, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України. 
2.4. Третя особа 1 зазначила, що відсутні підстави для задоволення заявлених позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції третя особа зазначила, що на момент підписання ОСОБА_1 протоколу Загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвіктус Центр» від 20.01.2023 та акта прийому – передачі майна до статутного капіталу від 02.02.2023 відповідач не володіла правом розпоряджатись спірним нерухомим майном.
2.5. ОСОБА_2 стверджує, що набула право власності на спірні об`єкти нерухомого майна в межах виконавчого провадження №69605798.
2.6. Третя особа 2 у поданих до суду письмових поясненнях стверджує про правомірність переходу та реєстрації права власності на спірне нерухоме майно ОСОБА_2 , в той час як реєстрація права власності на спірний об`єкт нерухомого майна за ОСОБА_1 , на переконання третьої особи 2, є безпідставною. Отже заявлені позовні вимоги, відповідно до позиції третьої особи 2, є не підлягають задоволенню. 
3. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
3.1. Відповідно до протоколу № 1 Загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю “Інвіктус Центр” від 20.01.2023 вирішено: 
1) створити Товариство з обмеженою відповідальністю “Інвіктус Центр” (п. 1);
2) затвердити статутний капітал у розмірі 1 503 795, 0 грн (п.3), який буде сформовано за рахунок нерухомого майна засновників. Внесок засновників до статутного капіталу та розподіл часток:
- ОСОБА_1 вносить нерухоме майно, а саме: механічна майстерня «Б-1», загальною площею 781,7 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 590455346236, будівля приміщення котельні «Г-1», загальною площею 116,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 590467246236, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , загальною вартістю 1 002 530 грн, що становить 66, 67 % статутного капіталу товариства; 
- ОСОБА_3 вносить нерухоме майно, а саме: будівля, гараж «В-1», загальною площею 331, 3 кв м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2682934146060, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , загальною вартістю 501 265, 00 грн, що становить 3, 33 % статутного капіталу товариства.
3.2. Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна: 
- механічна майстерня «Б-1», загальною площею 781,7 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 590455346236 належить на праві власності ОСОБА_1 , державну реєстрацію прав здійснено 13.01.2023, документи подані для державної реєстрації - свідоцтво серія та номер 101 від 13.01.2023. 23.05.2023 зареєстровано обтяження – арешт нерухомого майна на підставі рішення приватного виконавця Меленчук В.І. від 23.05.2023;
- будівля приміщення котельні «Г-1», загальною площею 116,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 590467246236 належить на праві власності ОСОБА_1 , державну реєстрацію прав здійснено 13.01.2023, документи подані для державної реєстрації - свідоцтво серія та номер 102 від 13.01.2023. 23.05.2023 зареєстровано обтяження – арешт нерухомого майна на підставі рішення приватного виконавця Меленчук В.І. від 23.05.2023;
- будівля, гараж «В-1», загальною площею 331, 3 кв м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2682934146060 належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю “Інвіктус Центр”, державну реєстрацію прав здійснено 08.02.2023, документи подані для державної реєстрації – акт приймання-передачі, виданий 02.02.2023 ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю “Інвіктус Центр”.
3.3. Відповідно до акта приймання – передачі майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю “Інвіктус Центр” від 02.02.2023, ОСОБА_1 передала в рахунок внеску до статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю “Інвіктус Центр”, а товариство приймає нерухоме майно, а саме:
- механічна майстерня «Б-1», загальною площею 781,7 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 590455346236 належить на праві власності ОСОБА_1 , державну реєстрацію прав здійснено 13.01.2023, документи подані для державної реєстрації - свідоцтво серія та номер 101 від 13.01.2023. 23.05.2023 зареєстровано обтяження – арешт нерухомого майна на підставі рішення приватного виконавця Меленчук В.І. від 23.05.2023;
- будівля приміщення котельні «Г-1», загальною площею 116,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 590467246236 належить на праві власності ОСОБА_1 , державну реєстрацію прав здійснено 13.01.2023, документи подані для державної реєстрації - свідоцтво серія та номер 102 від 13.01.2023. 23.05.2023 зареєстровано обтяження – арешт нерухомого майна на підставі рішення приватного виконавця Меленчук В.І. від 23.05.2023.
3.4. Майно передано повністю, жодних претензій щодо майна немає. Акт приймання – передачі посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Зуєвою С.М. 02.02.2023 та зареєстровано в реєстрі за № 146, 147. 
3.5. Позивач 29.08.2025 звертався до відповідача із вимогою про передачу у власність Товариства з обмеженою відповідальністю “Інвіктус Центр” приміщення механічною майстерні «Б-1», загальною площею 781,7 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 590455346236 та будівлі приміщення котельні «Г-1», загальною площею 116,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 590467246236.
3.6. ОСОБА_2 долучила до матеріалів справи копію постанови приватного виконавця (ВП № 69605798) про передачу майна стягувачу ( ОСОБА_2 ) у рахунок погашення боргу, зокрема спірного об`єкта нерухомості. 
3.7. Згідно з долученим витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 12.08.2022 право власності на спірні об`єкти нерухомості (приміщення котельні «Г-1», що розташоване на АДРЕСА_2 ) зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі акта привтаного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу (ВП № 69605798). 
3.8. Суди неодноразово розглядали спори щодо права власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на спірні об`єкти нерухомого майна: приміщення механічною майстерні «Б-1», загальною площею 781,7 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 590455346236 та будівлі приміщення котельні «Г-1», загальною площею 116,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 590467246236, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 
3.9. У справі № 450/1572/19 суд розглядав вимогу Приватної агрофірми «Нива» до ОСОБА_1 , приватного виконавця, Державного підприємства «Сетам» про визнання недійсними електронних торгів з реалізації арештованого майна (приміщення котельні літ. «Г-1» загальною площею 116.9 кв.м., будівлі механічної майстерні літ. «Б-1», загальною площею 781,7 кв. м), актів про проведені електронні торги, переможцем яких визнано ОСОБА_1 . 
3.10. Касаційний цивільний суд постановою від 08.02.2023, прийнятою у справі №450/1572/19, рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11.06.2020 та постанову Львівського апеляційного суду від 17.05.2021 залишив без змін, підтвердивши незаконність проведення 10.04.2018 прилюдних торгів, згідно яких ОСОБА_1 набула право власності на спірне нерухоме майно.
3.11. У справі № 450/2534/23 ОСОБА_2 оскаржувала свідоцтва про право власності ОСОБА_1 на спірні об`єкти нерухомого майна. 
3.12. У постанові Львівського апеляційного суду від 03.10.2024 у справі №450/2534/23 суд встановив, що враховуючи те, що рішення про державну реєстрацію права власності на спірне майно за ОСОБА_2 було скасовано наказом Міністерства юстиції України № 12/5 від 02.01.2023, а Верховним Судом 12.07.2021 було зупинено виконання рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 червня 2020 року та постанови Львівського апеляційного суду від 17 травня 2021 року у справі №450/1572/19 до закінчення їх перегляду у касаційному суді, ОСОБА_1 13.01.2023 отримала оскаржувані свідоцтва, та того ж дня, на їх підставі зареєструвала право власності на таке майно, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №№ 320149512, 320150395 від 13.01.2023.
3.13. Однак, на момент, коли ОСОБА_1 подавала до приватного нотаріуса заяви про державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомості «Б-1» та «Г-1» 13 січня 2023 року прилюдні торги з реалізації зазначеного майна вже були визнанні недійсними згідно рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11.06.2020 залишеного без змін згідно постанови Львівського апеляційного суду від 17.05.2021, а справа №450/1572/19 перебувала у провадженні суду касаційної інстанції за її ж касаційною скаргою.
3.14. Постановою Львівського апеляційного суду від 03.10.2024 у справі №450/2534/23, залишеною без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду постанову Львівського апеляційного суду від 03.10.2024, ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано незаконним та скасовано свідоцтво, зареєстроване в реєстрі за номером 101, видане приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Барбуляк Х.М. 13.01.2023 про те, що ОСОБА_1 належить на праві власності майно, що складається із: будівлі механічної майстерні «Б-1» . Визнано незаконним та скасовано свідоцтво, зареєстроване в реєстрі за номером 102, видане приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Барбуляк Х.М. 13.01.2023 про те, що ОСОБА_1 належить на праві власності майно, що складається із: приміщення котельні «Г-1».
4. ВИСНОВКИ СУДУ 
4.1. Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на таке. 
4.2. Позивачем обрано спосіб захисту порушеного права – заявлено вимогу про визнання права власності на нерухоме майно та про витребування з незаконного володіння об`єктів нерухомого майна.
4.3. Так, у відповідності до положень статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
4.4. Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 цього Кодексу, слід враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його (подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 02.06.2025 у справі № 192/553/21). 
4.5. Як встановив суд, позивач та відповідач 02.02.2023 склали акт приймання – передачі майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповдіальністю «Інвіктус Центр», зокрема передачі ОСОБА_1 в рахунок внеску до статутного фонду товариства спірного майна: приміщення механічної майстерні «Б-1», загальною площею 781, 7 кв м та будівлі приміщення котельні «Г-1», загальною площею 116, 9 кв м, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .
4.6. У акті міститься відмітка про передачу майна повністю та відсутність претензій щодо майна. Справжність підписів у акті директора товариства ОСОБА_4 та ОСОБА_1 засвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Зуєвою С.М. 02.02.2023. 
4.7. Позивач в обґрунтування заявлених вимог не зазначив у чому полягає невизнання чи оспорення відповідачем права власності позивача на спірні об`єкти нерухомого майна, а долучений акт приймання – передачі внеску відповідача до статутного фонду товариства підтверджує факт виконання засновником та прийняття товариством виконання ОСОБА_1 узгоджених засновниками статутних зобов`язань. 
4.8. Водночас відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації.
4.9. Натомість державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. Отже, при дослідженні судом обставин існування в особи права власності на нерухомість необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17).
4.10. Відповідно до долучених позивачем відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 02.09.2025 власником спірного майна є ОСОБА_1 .
4.11. У реєстрі також містяться відомості про обтяження спірного нерухомого майна 09.01.2023 у спосіб накладення арешту приватним виконавцем Баіровою Н.М. у виконавчому провадженні №70533707. Крім того, приватним виконавцем Меленчук В.І. накладено арешт на спірне майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.05.2023. 
4.12. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19.02.2021 у справі № 643/12369/19 роз`яснив, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. 
4.13. Відповідно до встановленої судом хронології подій, на спірні об`єкти нерухомого майна, що згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перебували у власності ОСОБА_1 , 09.01.2023 накладено арешт, натомість ОСОБА_1 20.01.2023 підписала протокол загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвіктус Центр», у якому визначено, що статутний капітал формується за рахунок, зокрема, спірних об`єктів нерухомого майна ОСОБА_1 .
4.14. Розглядаючи вимогу про визнання за товариством права власності суд не надає оцінку добросовісності поведінки засновника, ОСОБА_1 , під час формування статутного капіталу товариства. 
4.15. Натомість суд зауважує, що позивач, заявляючи вимоги про визнання права власності на спірне майно, не обґрунтовує у чому полягає невизнання або оспорення права власності позивача на спірне майно відповідачем. 
4.16. Акт приймання – передачі частки ОСОБА_5 до статутного капіталу підписано 02.02.2023. Із 2023 року і до моменту звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвіктус Центр» 29.08.2025 до ОСОБА_1 із письмовою вимогою про передачу у власність товариства нерухоме майно у розмірі частки засновника товариства жодних звернень, вимог у зв`язку із невиконання засновником статутних зобов`язань позивач до справи не долучив. 
4.17. Суд також зазначає, що процедуру формування статутного капіталу товариства регламентовано положеннями Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю». 
4.18. Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 14 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» кожен учасник товариства повинен повністю внести свій вклад протягом шести місяців з дати державної реєстрації товариства, якщо інше не передбачено статутом. Відповідні положення можуть бути внесені до статуту, змінені або виключені з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства.
4.19. У ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» визначено, якщо учасник прострочив внесення вкладу чи його частини, виконавчий орган товариства має надіслати йому письмове попередження про прострочення. Попередження має містити інформацію про невнесений своєчасно вклад чи його частину та додатковий строк, наданий для погашення заборгованості. Додатковий строк, наданий для погашення заборгованості, встановлюється виконавчим органом товариства чи статутом товариства, але не може перевищувати 30 днів.
4.20. Якщо учасник товариства не вніс вклад для погашення заборгованості протягом наданого додаткового строку, виконавчий орган товариства має скликати загальні збори учасників, які можуть прийняти одне з таких рішень:
1) про виключення учасника товариства, який має заборгованість із внесення вкладу;
2) про зменшення статутного капіталу товариства на розмір неоплаченої частини частки учасника товариства;
3) про перерозподіл неоплаченої частки (частини частки) між іншими учасниками товариства без зміни розміру статутного капіталу товариства та сплату такої заборгованості відповідними учасниками;
4) про ліквідацію товариства.
4.21. Водночас відповідач не долучив до справи доказів реалізації передбаченого у ст. 15 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» алгоритму дій у випадку невнесення майна учасником товариства до статутного капіталу, зокрема встановлення додаткового строку для внесення вкладу засновника до статутного капіталу, скликання загальних зборів для вирішення питання про зміну розміру статутного капіталу товариства, тощо.
4.22. З огляду на недоведеність позивачем факту невизнання чи оспорення відповідачем права власності позивача на спірні об`єкти, суд доходить висновку про необґрунтованість вимоги про визнання за товариством права власності на приміщення механічної майстерні «Б-1», загальною площею 781, 7 кв м, та будівлі приміщення котельні «Г-1», загальною площею 116, 9 кв м, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .
4.23. Щодо вимоги про витребування з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвіктус Центр» спірних приміщень суд зазначає, що віндикація (стаття 387 Цивільного кодексу України) - це позов неволодіючого власника про витребування майна від володіючого не власника.
4.24. Віндикаційний позов є належним способом захисту у разі незаконного заволодіння майном власника іншою особою. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. При цьому в тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна із чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. (пункти 98-102 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18, провадження № 12-140гс1).
4.25. Позивач у позовній заяві посилається на подібну правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №183/1617/16-ц, натомість заявляє одночасно вимоги про визнання права власності та витребування спірного майна.
4.26. Щодо питання внесення запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на спірне нерухоме майно суд зауважує, що за встановлених судом обставин наявності судових спорів щодо підстав набуття ОСОБА_1 права власності на об`єкти нерухомого майна, щодо яких виник спір у справі, а також за умови наявності обтяжень спірного майна у вигляді арешту, відсутні підстави для реєстрації переходу права власності на будівлі приміщення котельні «Г – 1» та приміщення механічної майстерні «Б -1» (реєстраційні номери об`єктів 590467246236, 590455346236) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвіктус Центр». Реєстрація права власності у період, коли на майно накладено арешт, не відповідає вимогам закону.
4.27. Отже суд доходить висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог уцілому та відмову у їх задоволенні.
4.28. Здійснюючи розподіл судових витрат, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати залишаються за позивачем.
Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 231, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд 
вирішив:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення буде складене 25.03.2026.

Суддя Матвіїв Р.І.