РІШЕННЯ
Іменем України

23 березня 2026 року 	м. Чернігів	справа № 927/362/19 	
Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Мігди Р. Ю., за правилами загального позовного провадження в відкритому судовому засіданні розглянув справу
за позовом Акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України”, вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01601;
до відповідача Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Чернігівгаз”, вул. Любецька, 68, м. Чернігів, 14021;
про стягнення 154 502 583,57 грн

за участю повноважних представників сторін:
від позивача: Пясецький Д. В. - адвокат, довіреність від 30.12.2025 № 14-325;
від відповідача: Литвин Я. В. – адвокат, довіреність від 31.12.2025 № АТ/100/Др-89/12-25.

У судовому засіданні 23.03.2026, Господарським судом Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення. 

02.05.2019, Акціонерним товариством “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” подано позов до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Чернігівгаз” про стягнення заборгованості в сумі 50 728 725,39 грн за договором купівлі-продажу природного газу № 13-241-ВТВ від 04.01.2013, з них: 8 413 754,16 грн пені за порушення грошових зобов`язань за договором за період з 22.04.2016 по 20.07.2016 (п. 7.2.); 33 912 776,48 грн інфляційних втрат за період з квітня 2016 по березень 2019 років; 8 402 194,75 грн 3 % річних за період з 22.04.2016 по 17.04.2019. 
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу природного газу № 13-241-ВТВ від 04.01.2013 по розрахунку за спожитий природний газ у період з січня 2013 по грудень 2015 років.
За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 02.05.2019, матеріали справи передані на розгляд судді Фетисовій І. А.
Ухвалою суду від 03.05.2019 відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження; сторонам установлені строки для подачі письмових заяв по суті спору, в порядку статей 165, 166, 178, 184 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України).
Ухвалою суду від 04.06.2019, за клопотанням відповідача, зупинено провадження в справі на підставі п. 5 частини 1 статті 227 ГПК України, до розгляду Північним апеляційним господарським судом апеляційної скарги в справі № 927/732/16 на строк до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 927/732/16.
Суд продовжив відповідачу строк для подачі відзиву на позов на 10 календарних днів, по 14.06.2019. 
Враховуючи зміст письмових пояснень відповідача від 13.06.2019 № 14007.1-Ск-10628-0619 суд оцінив цей документ як відзив на позов, що поданий в належний строк.
За розпорядженням Господарського суду Чернігівської області від 14.08.2020 № 02-01/62/20 призначений повторний автоматизований розподіл справи № 927/362/19 (п. 2.3.50 Положення), у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 у відставку, за результатами якого матеріали справи передані на розгляд судді Романенко А.В., про що 14.08.2020 сформований протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями.
За частиною 14 статті 32 ГПК України в разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Суд ухвалив прийняти справу № 927/362/19 до розгляду в новому складі та розпочати розгляд справи спочатку зі стадії підготовчого провадження.
28.01.2026, позивачем заявлене клопотання про поновлення провадження в справі, в зв`язку з прийняттям Північним апеляційним господарським судом постанови від 19.01.2026 у справі № 927/732/16, якою частково задоволено апеляційну скаргу АТ НАК “Нафтогаз України”, скасовано рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.03.2017 у справі № 927/732/16, ухвалено нове рішення, яким задоволено частково позов АТ НАК “Нафтогаз України” до АТ “Оператор газорозподільної системи “Чернігівгаз”.
Суд установив, що за час зупинення провадження в справі, відповідач, Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації “Чернігівгаз”, змінив своє найменування на Акціонерне товариство “Оператор газорозподільної системи “Чернігівгаз” (код ЄДРПОУ 03358104), про що судом сформований та залучений до матеріалів справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.
Ухвалою суду від 09.02.2026 поновлено провадження в справі, підготовче засідання призначено на 23.02.2026; відповідачу встановлений додатковий строк, по 19.02.2026, для подачі письмової заяви по суті позовних вимог, з наведенням актуальної правової позиції.
Відповідач письмово проти задоволення позову заперечив, позаяк судовим рішенням у справі № 927/732/16 встановлено наявність у нього простроченої заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу № 13-241-ВТВ від 04.01.2013, за поставлений природний газ у період з січня 2013 по грудень 2015 років, у розмірі 93 104 386,14 грн, натомість, позивач у справі № 927/362/19 нараховує та заявляє до стягнення похідні вимоги: неустойку, 3% річних та інфляційні втрати, за порушення грошових зобов`язань за вказаним договором, на іншу (відмінну) суму боргу. Окремо звертав увагу на дублювання періодів стягнення похідних вимог: неустойки, 3% річних та інфляційних втрат, за порушення грошових зобов`язань за договором № 13-241-ВТВ від 04.01.2013, у справах № 927/362/19, № 927/732/16, № 927/249/18. 
23.02.2026, позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, за якою здійснив перерахунок 3% та інфляційних втрат, станом на 31.01.2026; позов у частині вимог про стягнення неустойки (в формі пені) не підтримав. Просив стягнути з відповідача на його користь 154 502 583,57 грн, з них: 22 237 918,49 грн 3% за період з 15.02.2018 по 31.01.2026; 132 264 665,08 грн інфляційних втрат за період з лютого 2018 по січень 2026 років.
23.02.2026, суд відклав підготовче засідання в справі на 02.03.2026.
02.03.2026, у судовому засіданні, суд прийняв до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог, оскільки останній має право на вчинення таких процесуальних дій на стадії підготовчого провадження; заява про збільшення позовних вимог подана з дотриманням вимог частин 2 та 5 статті 46 ГПК України; судовий збір при подачі позову сплачений в розмірі 672 350,00 грн (що складає 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 01.01.2019, тобто є гранично максимальним).
За результатами підготовчого засідання, суд постановив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 23.03.2026.
23.03.2026, у судове засідання прибули повноважні представники сторін.
Суд розпочав розгляд справи по суті, заслухав повноважних представників сторін: представник позивача позов підтримав; представник відповідача проти задоволення позову заперечив, усно просив суд застосувати наслідки спливу позовної даності в частині вимог про стягнення 3% та інфляційних втрат за період, який був переглянутий (збільшений) позивачем, після поновлення провадження в справі.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд

УСТАНОВИВ:
Предметом судового розгляду в цій справі, з урахуванням заяви позивача про збільшення позовних вимог від 23.02.2026 (прийнятої судом до розгляду), є похідні вимоги щодо стягнення: 22 237 918,49 грн 3% за період з 15.02.2018 по 31.01.2026 та 132 264 665,08 грн інфляційних втрат за період з лютого 2018 по січень 2026 років, нарахованих у порядку частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), за порушення грошових зобов`язань по розрахунку за природний газ, поставлений позивачем в листопаді 2025 року (прострочено оплату боргу на суму 44 191 351,68 грн) та в грудні 2025 року (прострочено оплату боргу на суму 48 913 034,50 грн) за договором купівлі-продажу природного газу № 13-241-ВТВ від 04.01.2013.
Прострочена відповідачем заборгованість перед позивачем по оплаті природного газу вартістю 93 104 386,18 грн, поставленого за договором купівлі-продажу природного газу № 13-241-ВТВ від 04.01.2013, встановлена Північним апеляційним господарським судом у постанові від 19.01.2026 у справі № 927/732/16, якою присуджено до стягнення з АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» на користь АТ «НАК «Нафтогаз України»: 93 104 386,18 грн основного боргу, 18 961 563, 64 грн пені, 1 954 263,12 грн 3% річних, 3 430 194,63 грн інфляційних втрат, 99 637,74 грн судового збору та 109 601,51 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.
Закрито провадження у справі №927/732/16 в частині стягнення 2 263 654,13 грн основного боргу, 62 293 847,03 грн пені, 5 294 827,03 грн 3% річних та 56 349 919,39 грн інфляційних втрат.
За змістом частини 4 статті 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Обставини, встановлені Північним апеляційним господарським судом у постанові від 19.01.2026 у справі № 927/762/16 за позовом АТ «НАК «Нафтогаз» до АТ «Оператор ГРМ «Чернігівгаз» про стягнення 243 652 655,18 грн заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу № 13-241-ВТВ від 04.01.2013, за поставлений природний газ у період з січня 2013 по грудень 2015 років, є преюдиційними та не потребують повторного доведення при вирішенні спору в межах справи № 927/362/19 за участю тих самих сторін. 
Північний апеляційний господарський суд у постанові від 19.01.2026 у справі № 927/762/16 встановив: 
« 04.01.2013 між ПАТ «НЕК «Нафтогаз України» (продавець) та ПАТ «Чернігівгаз» (покупець) укладено договір № 13-241-ВТВ на купівлю-продаж природного газу, відповідно до п. 1.1. якого (в редакції додаткової угоди № 10 від 22.12.2014), продавець зобов`язується передати у власність покупцю у 2013 – 2015 роках природний газ, а покупець – прийняти та оплатити газ на умовах договору. 
Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробничо-технологічних витрат та нормативних витрат покупця (п. 1.2. договору).
У п. 2.1. договору (в редакції додаткової угоди № 11 від 05.02.2015), сторони узгодили, що продавець передає покупцеві у період з 01.01.2013 до 31.12.2015 газ в обсязі до 105 914,236 тис. куб. м, зокрема: у 2013 році – 23 712,606 тис. куб. м; у 2014 році – 30 881,519 тис. куб. м; у 2015 році – до 51 320,111 тис. куб. м. (…).
Обсяги газу, що планується передати за цим договором можуть змінюватись сторонами протягом місяця продажу в установленому порядку. Допускається відхилення місячного обсягу переданого газу в розмірі +/- 5% від узгодженого сторонами, згідно з п. 2.1. цього договору, планового обсягу продажу газу без коригування планового обсягу (п. 2.1.1., п. 2.1.2. договору).
Відповідно до п. 3.1. договору продавець передає покупцю імпортований газ за кодом, згідно з УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезеного на митну територію України ПАТ "НАК "Нафтогаз України" – на газорозподільних станціях (ГРС) ДК "Укртрансгаз". Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на газ.
Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі (п. 3.3. договору). 
Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов`язується надати продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця два примірники акту приймання-передачі газу, в якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобов`язується повернути покупцеві один примірник оригіналу акту, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати у письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту. Підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п. 3.4. договору).
Розділом 4 договору «Порядок обліку газу», в редакції додаткової угоди № 3 від 31.12.2013, сторони узгодили, що кількість газу, яка передається покупцеві, визначається згідно з «Методикою визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами», затвердженою наказом Міністерства палива і енергетики України від 30.05.2003 № 264, «Методикою визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі неприведення об`єму газу до стандартних умов», затвердженою наказом Міністерства палива і енергетики України від 21.10.2003 № 595 та «Положення про порядок визначення граничних обсягів виробничо-технологічних витрат і нормованих втрат природного газу, що виникають у газорозподільних мережах», затвердженим наказом Міністерства палива і енергетики України від 26.10.2004 № 668.
Згідно з п. 5.1. договору ціна (граничний рівень ціни) на газ установлюється НКРЕ.
Пунктом 5.2. договору сторони погодили, що ціна за 1000 куб. м на момент укладення цього договору становить 3 509,00 грн, без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ – 2%, податок на додану вартість за ставкою 20%. До ціни газу додається тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами – 27,30 грн, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ – 32,76 грн. До сплати за 1000 куб. м. газу – 3606,48 грн, крім того ПДВ 20% – 721,30 грн, всього з ПДВ – 4327,78 грн.
У разі зміни НКРЕ ціни на газ та/або тарифу на транспортування газу магістральними трубопроводами сторони вносять зміни до п. 5.2. цього договору з дати набрання чинності встановленої НКРЕ ціни/тарифу. Загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок газу (пункти 5.3, 5.4 договору)».
Сторони, шляхом укладення додаткових угод: № 1 від 10.07.2013, № 2 від 08.08.2013, № 3 від 31.12.2013, № 4 від 28.04.2014, № 5 від 15.05.2014, № 6 від 10.06.2014, № 7 від 05.09.2014, № 8 від 10.11.2014, № 9 від 08.12.2014, № 11 від 05.02.2015, № 12 від 10.03.2015, № 13 від 03.04.2015, № 14 від 12.05.2015, № 15 від 03.06.2015, № 16 від 10.07.2015, № 17 від 12.10.2015, № 18 від 28.10.2015, № 19 від 25.11.2015 до договору від 04.01.2013 № 13-241-ВТВ, неодноразово переглядали ціну на природний газ, що постачається цим договором, та її складові.
«У п. 6.1. договору сторони погодили, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п. 6.2. договору. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20-го числа наступного за місяцем поставки газу на підставі акту приймання-передачі. Пунктом 6.2. договору встановлено, що оплата за газ здійснюється з поточного рахунку покупця на поточний рахунок продавця та зараховується як оплата за газ та транспортування природного газу магістральними трубопроводами.
В платіжних дорученнях покупець повинен обов`язково зазначати номер договору, дату його підписання та призначення платежу. За наявності заборгованості у покупця за цим договором, продавець має право зараховувати кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за газ поставлений в минулі періоди по цьому договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості (п. 6.4. договору).
Додатковою угодою № 10 від 22.12.2014 сторони змінили порядок розрахунків за договором, виклавши п. 6.1. договору в новій редакції, а саме: оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п. 6.2. договору. Остаточний розрахунок за фактично використаний газ за цим договором здійснюється покупцем після отримання повних розрахунків за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими продавцю в попередньому місяці, відповідно до договорів на розподіл природного газу, укладеним між продавцем та покупцем. У разі, якщо до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки природного газу за цим договором продавець повністю розрахувався за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими продавцю в попередньому місяці, остаточний розрахунок за використаний природний газ здійснюється покупцем на підставі акту приймання-передачі до 20 числа місяця наступного за місяцем поставки газу. У будь-якому випадку остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється покупцем не пізніше 20 числа місяця наступного за місяцем закінчення строку дії договору в частині поставки газу.
(…) Між ПАТ "Чернігівгаз" (газорозподільне підприємство) та ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (замовник) укладені наступні договори на транспортування: договір на розподіл природного газу від 21.01.2013 № 14/971/13, договір на розподіл природного газу від 30.01.2014 № 14-114-ТН, договір на розподіл природного газу від 30.01.2014 № 14-115-ТБ, договір на розподіл природного газу від 30.01.2014 № 14-32-ПР, згідно з якими позивачу відповідачем надавались послуги з транспортування в період з січня 2013 року до грудня 2015 року.
«На виконання умов спірного договору позивач передав відповідачу у період з січня 2013 року до грудня 2015 року природний газ в обсязі 83 447,725 тис. куб. м на загальну суму 508 073 820,74 грн з ПДВ, що підтверджується двосторонніми підписаними та скріпленими печатками позивача і відповідача актами приймання-передачі природного газу, а саме: від 31.01.2013 за січень 2013 року в обсязі 3 400,013 тис. куб. м вартістю 14 714 494,66 грн; від 28.02.2013 за лютий 2013 року в обсязі 5 457,306 тис. куб. м вартістю 23 617 997,93 грн; від 31.03.2013 за березень 2013 року в обсязі 4 329,122 тис. куб. м вартістю 18 735 470,30 грн; від 30.04.2013 за квітень 2013 року в обсязі 515,00 тис. куб. м вартістю 2 228 804,64 грн; від 31.05.2013 за травень 2013 року в обсязі 150,438 тис. куб. м вартістю 651 061,97 грн; від 30.06.2013 за червень 2013 року в обсязі 146,814 тис. куб. м вартістю 635 378,10 грн; від 31.07.2013 за липень 2013 року в обсязі 85,820 тис. куб. м вартістю 365 354,28 грн; від 31.08.2013 за серпень 2013 року в обсязі 98,365 тис. куб. м вартістю 417 710,52 грн; від 30.09.2013 за вересень 2013 року в обсязі 100,932 тис. куб. м вартістю 428 611,37 грн; від 31.10.2013 за жовтень 2013 року в обсязі 1 640,993 тис. куб. м вартістю 6 968 535,86 грн; від 30.11.2013 за листопад 2013 року в обсязі 3 750,073 тис. куб. м вартістю 15 924 819,99 грн; від 31.12.2013 за грудень 2013 року в обсязі 4 037,730 тис. куб. м вартістю 17 146 365,81 грн; від 31.01.2014 за січень 2014 року в обсязі 4 360,982 тис. куб. м вартістю 16 694 153,09 грн; від 28.02.2014 за лютий 2014 року в обсязі 4 398,520 тис. куб. м вартістю 16 837 851,26 грн; від 31.03.2014 за березень 2014 року в обсязі 1 996,426 тис. куб. м вартістю 7 642 462,46 грн; від 30.04.2014 за квітень 2014 року в обсязі 467,70 тис. куб. м вартістю 2 309 614,85 грн; від 31.05.2014 за травень 2014 року в обсязі 150,00 тис. куб. м вартістю 873 734,40 грн; від 30.06.2014 за червень 2014 року в обсязі 152,428 тис. куб. м вартістю 890 017,33 грн; від 31.07.2014 за липень 2014 року в обсязі 102,536 тис. куб. м вартістю 598 701,14 грн; від 31.08.2014 за серпень 2014 року в обсязі 100,816 тис. куб. м вартістю 588 658,18 грн; від 30.09.2014 за вересень 2014 року в обсязі 1106,992 вартістю 6 666 899,17 грн; від 31.10.2014 за жовтень 2014 року в обсязі 4377,60 тис. куб. м вартістю 26 364 253,60 грн; від 30.11.2014 за листопад 2014 року в обсязі 5847,519 тис. куб. м вартістю 36 834 457,79 грн; від 31.12.2014 за грудень 2014 року в обсязі 7820,00 тис. куб. м вартістю 56 916 775,20 грн; від 31.01.2015 за січень 2015 року в обсязі 806,688 тис. куб. м вартістю 5 871 365,67 грн; від 28.02.2015 за лютий 2015 року в обсязі 4400,728 тис. куб. м вартістю 30 952 784,43 грн; від 31.03.2015 за березень 2015 року в обсязі 1740,374 тис. куб. м вартістю 19 057 721,83 грн; від 30.04.2015 за квітень 2015 року в обсязі 1492,443 тис. куб. м вартістю 13 220 477,98 грн; від 31.05.2015 за травень 2015 року в обсязі 1433,035 тис. куб. м вартістю 12 010 151,70 грн; від 30.06.2015 за червень 2015 року в обсязі 1420,980 тис. куб. м вартістю 11 543 871,00 грн; від 31.07.2015 за липень 2015 року в обсязі 1901,498 тис. куб. м вартістю 15 457 809,67 грн; від 31.08.2015 за серпень 2015 року в обсязі 1929,797 вартістю 15 687 860,15 грн; від 30.09.2015 за вересень 2015 року в обсязі 1962,304 тис. куб. м вартістю 15 952 118,67 грн; від 30.11.2015 за листопад 2015 року в обсязі 5597,323 тис. куб. м вартістю 44 354 441,24 грн; від 31.12.2015 за грудень 2015 року в обсязі 6168,430 тис. куб. м вартістю 48 913 034,50 грн.
Як свідчать матеріали справи та підтверджується висновком експертів № 4061/4062/16-24, відповідач за отриманий газ розрахувався частково на суму 412 705 780,43 грн.
(…) Відповідачем до матеріалів справи долучено підписану уповноваженими представниками сторін та скріплену печатками цих суб`єктів господарювання копію акту звіряння розрахунків станом на 30.09.2024, відповідно до якої сума основної заборгованості становить 93 104 386,14 грн.
(…) Колегія суддів дійшла висновку, що провадження у справі, в частині вимог про стягнення з відповідача 2 263 654,13 грн основного боргу, 62 293 847,03 грн пені, 5 294 827,03 грн 3% річних та 56 349 919,39 грн інфляційних втрат підлягає закриттю.
Заборгованість АТ «Чернігівгаз» перед позивачем становить 93 104 386,14 грн.
(…) Перевіривши розрахунок неустойки та компенсаційних виплат, врахувавши наданий відповідачем контррозрахунок, судова колегія дійшла висновку, що до стягнення з відповідача також підлягають: 18 961 563,64 грн пені, 1 954 263,12 грн 3% річних, 3 430 194,63 грн інфляційних втрат».
У межах цієї справи позивач просить стягнути з відповідача похідні вимоги, зокрема, 3% річних, за період з 15.02.2018 по 31.01.2026, та інфляційні втрати, за період лютий 2018 – січень 2026 років, від суми основного боргу в розмірі 93 104 386,18 грн, прострочення оплати якого встановлено Північним апеляційним господарським судом у постанові від 19.01.2026 у справі № 927/762/16 (її резолютивній частині). 
Зазначений борг на момент ухвалення судового рішення в справі № 927/362/19 відповідачем не погашений (що ним не заперечується).
Виходячи з доводів відповідача щодо притягнення його до подвійної юридичної відповідальності (виходячи з предмету розгляду в судових справах №№ 927/362/19, 927/762/16, 927/249/18), суд встановив:
- у межах справи № 927/762/16, крім суми основного боргу (93 104 386,18 грн), присуджено на користь позивача до стягнення з відповідача: пені нарахованої за період з 20.02.2013 по 26.09.2016; 3% річних нарахованих за період з 20.02.2013 по 26.09.2016; інфляційних втрат за період з травня 2013 по серпень 2016 років;
- у межах справи № 927/249/18 за позовом АТ НАК «Нафтогаз України» до АТ «Оператор ГРМ «Чернігівгаз» про стягнення 27 284 741,09 грн (перебуває в провадженні Господарського суду Чернігівської області), до предмету позову ввійшли наступні вимоги: 3% річних у розмірі 3 899 327,27 грн за період з 27.09.2016 по 14.02.2018; інфляційні втрати в розмірі 23 385 413,82 грн за період з вересня 2016 по січень 2018 років, нараховані за порушення грошових зобов`язань по оплаті за природний газ, поставлений відповідачу за договором купівлі-продажу природного газу № 13-241-ВТВ від 04.01.2013, у період з вересня 2015 по грудень 2015 року.
З наведеного слідує, що доводи відповідача про дублювання періодів стягнення похідних вимог (3% річних та інфляційних втрат) у справах №№ 927/362/19, 927/762/16, 927/249/18, не відповідають дійсності та спростовані наведеними вище висновками суду.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, установлений договором або законом (частина 2 статті 612 ЦК України).
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Сплата 3% річних та інфляційних нарахувань від простроченої суми не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові, в тому числі, від знецінення грошової одиниці за час такого користування.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (пункт 43 мотивувальної частини постанови).
Суд здійснивши перевірку розрахунку заявлених вимог у цій справі, встановив, що розрахунок позивача є арифметично вірний, а тому враховуючи, що постановою ПАГС від 19.01.2026 у справі № 927/732/16 (її резолютивній частині) встановлено, наявність у відповідача простроченого боргу в розмірі 93 104 386,18 грн (докази погашення якого до матеріалів даної справи відповідачем не надані), дійшов висновку про задоволення цього позову в повному обсязі, в частині стягнення на користь позивача; 3% річних у сумі 22 237 918,49 грн за період з 15.02.2018 по 31.01.2026 та інфляційних втрат у сумі 132 264 665,08 грн за період з лютого 2018 по січень 2026 років.
Суд дійшов висновку про правомірність нарахування позивачем інфляційних втрат на суму основного боргу відповідача станом на кінець відповідного місяця, в якому мало місце прострочення сплати боргу, з урахуванням збільшення суми боргу на індекс інфляції попереднього місяця. 
У кредитора згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Водночас, якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, яке виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення.
За висновками Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові 26.06.2020 у справі № 905/21/19 (п. п. 40 – 42), що є обов`язковими для суду першої інстанції в силу частини 4 статті 236 ГПК України, при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003. Порядок індексації грошових коштів визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 Постанови КМУ №1078).
Отже, при обчисленні інфляційних збитків за наступний період, до початкової заборгованості включається вартість грошей (боргу), яка визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній період.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду погодилась з методикою розрахунку інфляційних збитків відповідно до статті 625 ЦК України, яка передбачає такий математичний підхід, що дозволяє включення інфляційних збитків попереднього періоду до загальної суми боргу, яка обраховується із застосуванням індексів інфляції, визначених Держстатом України на наступні періоди, без переривання ланцюга розрахунку у випадку зниження інфляції менше 100% (дефляції).
Представник відповідача, усно в судовому засіданні 23.03.2026, просила суд застосувати наслідки спливу позовної даності в частині вимог про стягнення 3% та інфляційних втрат за період, який був переглянутий (збільшений) позивачем, після поновлення провадження в справі (протокол судового засідання 23.02.2026).
Законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності. Відтак її може бути викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання, письмового чи усного.
Суд прийняв до розгляду усне клопотання відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності до заявлених вимог та відхилив її, як необґрунтовану, виходячи з наступного.
За змістом статей 256, 257 ЦК України позовна давність – це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність установлена тривалістю в три роки.
За частиною 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Позивач звернувся з цим позовом до суду 23.04.2019 (згідно зі штемпелем відділення поштового зв`язку на конверті, в якому позовна заява надійшла до суду), заявивши вимоги про стягнення з відповідача неустойки (в формі пені) за період з 22.04.2016 по 20.07.2016; інфляційних втрат за період з квітня 2016 по березень 2019 років та 3% річних за період з 22.04.2016 по 17.04.2019.
У процесі судового розгляду справи, позивач, на стадії підготовчого провадження, правомірно скористався правом на збільшення позовних вимог, у зв`язку зі зміною періоду нарахування та стягнення похідних вимог, та просив стягнути з відповідача в межах цієї справи 3% річних за період з 15.02.2018 по 31.01.2026 та інфляційні втрати за період з лютого 2018 по січень 2026 років; вимоги в частині неустойки (в формі пені) ним не підтримані.
Таким чином, позовні вимоги, з урахуванням переглянутого позивачем періоду стягнення, заявлені ним у строк, установлений законом.
За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він заперечує проти позову.
За приписами частин 1 та 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Виходячи зі змісту статей 13, 74 ГПК України кожна сторона на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів повинна довести правомірність заявлених нею вимог або заперечень.
Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем грошових зобов`язань по розрахунку за природний газ, отриманий в період з листопада по грудень 2015 року на підставі договору від 04.01.2013 № 13-241-ВТВ, суд дійшов висновку про задоволення цього позову в частині стягнення похідних вимог, зокрема, 3% річних у розмірі 22 237 918,49 грн за період з 15.02.2018 по 31.01.2026 та інфляційних втрат у розмірі 132 264 665,08 грн за період з лютого 2018 по січень 2026 років, правомірність якого відповідачем не спростовано (контррозрахунок до матеріалів справи не наданий).
При ухваленні рішення в справі, суд, зокрема, вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.
За статтею 129 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
З огляду на зміст наведеної норми, суд дійшов висновку, що оскільки позов задоволений в повному обсязі, за рахунок відповідача позивачу підлягають відшкодуванню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 672 350,00 грн.
Керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 76 – 79, 91, 123, 129, 165 – 167, 178, 184, 233, 236, 238, 241 ГПК України, господарський суд 
УХВАЛИВ :

1. Задовольнити в повному обсязі позов Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (код ЄДРПОУ 20077720) до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» (код ЄДРПОУ 03358104) про стягнення заборгованості в сумі 154 502 583,57 грн.
2. Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» (код ЄДРПОУ 03358104; вул. Любецька, 68, м. Чернігів, 14021) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (код ЄДРПОУ 20077720; вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01001) 22 237 918,49 грн 3% річних, 132 264 665,08 грн інфляційних втрат та 672 350,00 грн судового збору.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 ГПК України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку визначеному в статті 257 ГПК України.

Повне судове рішення складено та підписане 30.03.2026.
Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/. 
Суддя А.В. Романенко