290/750/25 

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

17 березня 2026 року селище Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Ковальчука М.В., з участю секретаря судового засідання Багінської В.І., представника позивача Морозова В.Ю., представника відповідача Дідик С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - 

В С Т А Н О В И В :

01 липня 2025 року адвокат Морозов В.Ю. звернувся до Романівського районного суду Житомирської області в інтересах ОСОБА_1 з позовом, в якому просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 20 січня 2025 року № 32 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 грн.
На обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки під час розгляду справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа територіального центру комплектування та соціальної підтримки не забезпечила реалізацію позивачем прав, визначених статтею 268 КУпАП, в тому числі права на участь у справі захисника та інших процесуальних прав, а також не з`ясувала про наявність клопотань від особи, яка притягувалася до адміністративної відповідальності. Крім того наголошено, що протокол про адміністративне правопорушення був складений за відсутності позивача, примірник якого не вручено, зі змістом протоколу позивача не ознайомлено, що позбавило його можливості надати пояснення по суті правопорушення.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні просить у задоволенні позову відмовити, зазначивши, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та при притягненні до адміністративної відповідальності позивача посадові особи територіального центру комплектування та соціальної підтримки діяли відповідно до покладених на них завдань, оскаржувана постанова винесена в межах повноважень, в порядку та у спосіб, визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі, зміст цієї постанови відображає ознаки складу інкримінованого адміністративного правопорушення, а тому правові підстави для визнання її незаконною відсутні. Вказала, що доводи сторони позивача спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 . 
Позивач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час і місце його проведення, не з`явився.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що 20 січня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2  було винесено постанову № 32, згідно якої  ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення – штраф у розмірі 17000,00 грн.
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що  ОСОБА_1 під час дії особливого періоду, маючи обов`язок з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, порушуючи вимоги абзацу другого частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пунктів 23, 24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, не з`явився за викликом до  ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , у строк визначений в повістці, протягом трьох днів від визначених у повістці дати та часу прибуття, не повідомив про причини неявки, окрім того в подальшому не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1  в строк, що не перевищує сім календарних днів.
Крім того, із змісту вказаної постанови слідує, що громадянину  ОСОБА_1 за адресою місця проживання було надіслано повістку про виклик № 1210908 засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення, відповідно до якої йому належало з`явитися 01.12.2024 до восьмого відділу  ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного  ОСОБА_1 про виклик є день про вставлення у поштовому повідомленні відмітки: «адресат відмовився», що підтверджується довідкою про причини повернення рекомендованого повідомлення, а також відповідно до трекінгу про статус відстеження, отриманого з інтернет-ресурсу Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта», де зазначено: «за відмовою адресата».
Згідно із доданої позивачем копії паспорта громадянина України, зареєстрованим місцем проживання останнього з 23.12.1993 є адреса: АДРЕСА_2 .
За даними копії справи про адміністративне правопорушення вчинене  ОСОБА_1 за частиною третьою статті 210-1 КУпАП встановлено, що 10 січня 2025 року офіцером мобільного відділення ОСОБА_3 складено стосовно позивача  ОСОБА_1 протокол № 32 про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП та повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення – 20 січня 2025 року о 14 годині в приміщенні  ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 .
Примірник протоколу № 32 про адміністративне правопорушення від 10 січня 2025 року  ОСОБА_1 не отримав, від його підписання відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про що свідчать їх підписи. У даному протоколі міститься роз`яснення змісту статті 63 Конституції України та прав і обов`язків, передбачених статтею 268 КУпАП. При цьому, у вказаному протоколі ОСОБА_1 написано пояснення, у яких він вказав, що не отримував жодних повісток, вважає некоректним у зв`язку з кримінальним провадженням. 
У час, місце та дату, зазначеними у протоколі № 32 від 10.01.2025, позивач  ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 для розгляду справи про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП.
Відповідно до змісту протоколу № 32 про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП від 10 січня 2025 року, 10.01.2025 об 11 годині 20 хвилин громадянин  ОСОБА_1 1976 року народження, як такий, що ухилявся від виконання військового обов`язку, був розшуканий та доставлений органами Національної поліції до  ІНФОРМАЦІЯ_1 для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП. 
Про доставку  ОСОБА_1  до територіального центру комплектування від 10.01.2025 свідчить протокол про адміністративне затримання серії АА № 153581 від 10.01.2025 та рапорт від 10.01.2025, що складені посадовою особою ОСОБА_6 , та дані, що містяться у книзі обліку доставляння військовозобов`язаних, які перебувають в розшуку  ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Протоколом про адміністративне правопорушення № 32 від 10 січня 2025 року встановлено, що громадянину  ОСОБА_1  засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення за адресою місця проживання було надіслано повістку про виклик до восьмого відділу  ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_1  за повісткою до восьмого відділу  ІНФОРМАЦІЯ_1 у визначений час не прибув, про наявність поважних причини неявки не повідомив. Внаслідок чого сформовано звернення № Е755434 від 11.12.2024 про розшук і доставку, що передбачене пунктом 56 постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 № 1487 для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП. Крім того, вказано, що з моменту вручення повістки  ОСОБА_1 до його розшуку та доставлення до  ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній самостійно не з`явився. 
Зміст правопорушення та норми закону, які порушив  ОСОБА_1 в протоколі є відповідними даним встановленими в постанові № 32 по справі про адміністративне правопорушення від 20.01.2025.
Зі змісту повістки за № 1210908 вбачається, що позивач  ОСОБА_1  був викликаний до восьмого відділу  ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , на 09 годину 01.12.2024 для уточнення даних, яка була відправлена йому поштовим зв`язком Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» за адресою: АДРЕСА_2 .
Із опису вкладення до рекомендованого поштового відправлення № 0610207607315 встановлено, що у вказаному поштовому відправленні містилася повістка № 1210908 від 15.11.2024.
Згідно довідки Ф.20 про причини повернення вказаної повістки Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» (трекінг відправлення 0610207607315) 28.11.2024, повістка повернута відправнику у зв`язку з тим, що «адресат відмовився».
Повернення поштового відправлення № 0610207607315 у зв`язку з «за відмовою адресата» за вказаною адресою також підтверджується даними, отриманими з інтернет-ресурсу Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта».
Крім цього, матеріали справи містять повістку № 137 від 10.01.2025, в якій зазначено, що  ОСОБА_1 належить з`явитися до  ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 , 10.01.2025 о 20 годині для взяття на військовий облік військовозобов`язаного чи резервіста, визначення його призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Актом відмови від отримання повістки від 10.01.2025 підтверджено факт доведення (озвучення)  ОСОБА_1 тексту повістки про явку до  ІНФОРМАЦІЯ_1 на 20 годину 10.01.2025.
Згідно направлення начальника  ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 125 від 10.01.2025, адресованого голові військово-лікарської комісії  ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 направлено до військово-лікарської комісії з метою встановлення ступеня придатності до проходження військової служби під час мобілізації.
Факт відмови  ОСОБА_1 від отримання направлення та проходження військово-лікарської комісії підтверджується відповідним актом відмови від 10.01.2025 та даними журналу реєстрації направлень на військову-лікарську комісію, виданих резервістам та військовозобов`язаним для проходження медичного огляду.
В акті відмови від отримання направлення та проходження військово-лікарської комісії від 10.01.2025 зазначено, що  ОСОБА_1 відмовився від його отримання та проходження військово-лікарської комісії у зв`язку з відсутністю медичних документів.
Картки обстеження та медичного огляду, окрім прізвища, ім`я по батькові військовозобов`язаного  ОСОБА_1 , інших відомостей не містять.
Представник позивача вважаючи оскаржувану постанову незаконною, зокрема зазначає про порушення уповноваженими особами територіального центру комплектування та соціальної підтримки вимог статті 256 КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та не забезпеченні особі, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, визначених статтею 268 КУпАП прав під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами. 
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Як вбачається з матеріалів справи, позивача притягнуто за правопорушення передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.
Відповідно до частини першої статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно частини третьої статті 210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відтак, диспозиція частини третьої статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, який неодноразово продовжувався Указами Президента України.
В Україні станом по сьогоднішній день діє воєнний стан, спеціальний правовий режим якого регулюється Законом України «Про правовий режим воєнного стану».
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України від 03 березня 2022 року № 2105-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, а надалі, іншими Указами Президента України цей строк продовжений до сьогоднішнього дня.
Згідно із абзацом одинадцятим статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Враховуючи те, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022, оголошено проведення загальної мобілізації, суд зазначає, що на момент притягнення позивача до адміністративної відповідальності (20.01.2025) діяв особливий період.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону. 
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначення засад організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII.
Стаття 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачає обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Пунктом 1 цієї статті визначені обов`язки громадян, а саме: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.
Пункт 3 цієї ж статті передбачає, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.
Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються: 1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; 2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; 3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; 4) місце, день і час явки за викликом; 5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку; 6) реєстраційний номер повістки; 7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.
Для громадян, які самостійно прибули до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та підлягають направленню на навчання (підготовку) у зв`язку з призовом на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, час явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки встановлюється протягом двох місяців з дня проходження військово-лікарської комісії.
Під час вручення повістки представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки на вимогу громадянина, якому вручається повістка, зобов`язані назвати свої прізвища, ім`я та по батькові, посади, а також пред`явити службові посвідчення.
Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» доручено місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб-підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу (далі - Указ №65). 
Згідно пункту 79 постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (в редакції від 29.10.2024) (далі Порядок №1487) районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, у тому числі організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.
За змістом пункту 56 Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.03.2002 року №352 (в редакції від 02.06.2023), повістки громадянам можуть також вручатися безпосередньо посадовими особами районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Пунктом 10 частини 1 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:
- уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;
- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;
- проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;
- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;
- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.
Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно статті 235 КУпАП розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої вона винесена.
Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Разом з тим, пункт 1 статті 247 КУпАП вказує на те, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до частин 1, 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно статей 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статей 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд звертає увагу про процесуальний обов`язок відповідача, передбачений частиною 2 статті 77 КАС України, щодо доказування правомірності винесення своєї постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Водночас, у разі надання посадовою особою суб`єкта владних повноважень доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про правомірність прийнятого останнім рішення, позивач повинен спростувати ці доводи.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Предметом спору у даній справі є перевірка правомірності постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення № 32 від 20 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП.
В даному випадку, оскаржуваною постановою по справі про адміністративне правопорушення накладено на позивача адміністративне стягнення за порушення вимог законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, встановлених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», так як позивач у встановлені строки не з`явився за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
16 травня 2024 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (далі - Порядок № 560).
Вищевказаний Порядок визначає, зокрема, процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних, організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби, процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
За приписами підпункту 1 пункту 27 Порядку №560 (в редакції від 04.10.2024), під час мобілізації громадяни викликаються з метою: до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.
Пунктом 28 Порядку №560 (в редакції від 04.10.2024) передбачено, що виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).
Відповідно до пункту 34 Порядку №560 (в редакції від 04.10.2024), повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.
У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.
У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.
Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.
Централізований друк повісток, які сформовані за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та направлення їх військовозобов`язаним та резервістам засобами поштового зв`язку здійснюються Міноборони або державними підприємствами, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави (в поліграфічній галузі), на підставі відповідних договорів, укладених між Міноборони, призначеним оператором поштового зв`язку та/або державними підприємствами, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави (в поліграфічній галузі).
В силу вимог підпункту 23 пункту 41 Порядку №560 (в редакції від 04.10.2024), належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Отже, після набрання чинності змінами до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, особа вважається належним чином повідомленою про необхідність явки до ТЦК, якщо повістка про виклик згенерована в електронному вигляді, підписана кваліфікованим підписом керівника ТЦК, направлена рекомендованим листом з описом вкладення за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення облікових даних, або за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання, однак така повістка не була отримана військовозобов`язаним, про що працівниками Укрпошти проставлено відповідну відмітку: «відмова отримати поштове відправлення» чи «відсутність адресата за адресою».
Так, 15.11.2024 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів сформовано повістку № 1210908, відповідно до якої позивачу необхідно з`явитися для уточнення даних 01.12.2024 о 09 годині до восьмого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 .
Сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів повістка № 1210908 від 15.11.2024 була направлена рекомендованим поштовим відправленням № 0610207607315 із описом вкладення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання позивача. При цьому, на конверті зазначеного поштового відправлення проставлено відмітку «Повістка ТЦК Вручити особисто». 
Однак, зазначене рекомендоване поштове відправлення із вмістом повістки від 15.11.2024 повернулось до відправника із проставленою працівником поштового відділення відміткою «Адресат відмовився» на довідці Ф.20 про причини повернення/досилання. Дата проставлення відмітки – 28.11.2024. 
Суд зауважує, що поштове відправлення містить позначку «Адресат відмовився», яка згідно з пунктом 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009, робиться працівником об`єкта поштового зв`язку у разі коли адресат (одержувач) відмовляється засвідчити своїм підписом факт відмови від одержання рекомендованого листа з позначками «Судова повістка», «Повістка ТЦК».
Отже, відповідно до положень підпункту 2 пункту 41 Порядку № 560 відповідач мав належне підтвердження оповіщення про виклик позивача до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. 
У визначену дату та час (01.12.2024) позивач не прибув до восьмого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 , доказів, що підтверджують наявність поважних причин нез`явлення до даного територіального центру комплектування та соціальної підтримки матеріали справи не містять.
Із протоколу про адміністративне правопорушення № 32 від 10.01.2025, який містить необхідні реквізити, передбачені статтею 256 КУпАП, встановлено, що під час його складення позивачу як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснено зміст статті 63 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, та повідомлено про час та місце розгляду справи – 20.01.2025 о 14 годині в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 . Однак позивач відмовився від підпису у протоколі та отриманні його примірника, що засвідчено підписами двох свідків. При цьому, у протоколі ОСОБА_1 власноруч написав пояснення, в яких зазначив, що «не отримував жодних повісток, вважає некоректним у зв`язку з кримінальним провадженням».
Відтак, посилання сторони позивача про порушення прав позивача щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та необізнаності зі змістом даного протоколу є необґрунтованими.
В подальшому, будучи обізнаним про час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 на розгляд справи про адміністративне правопорушення не з`явився, свого представника не направив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав.
Приписами статті 277 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Відповідно до статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Так, 20.01.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 виніс постанову № 32 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн.
Разом з цим, на спростування наданих стороною відповідача доказів, позивач та його представник не надали належних, достатніх та переконливих доказів своїм твердженням. 
Незгода представника позивача з притягненням позивача до адміністративної відповідальності не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.
КАС України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (частина друга статті 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частина перша статті 77 КАС України).
За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, постанова № 32 від 20 січня 2025 року винесена з дотриманням усіх вимог встановлених чинним законодавством, а тому в задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно до частини першої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
З урахуванням викладеного та керуючись статтями 241-246 268, 271, 286 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В :

Позовну заяву  ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) залишити без задоволення, а постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення № 32 від 20 січня 2025 року залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення у порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В. Ковальчук