РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2026 року 	м. Рівне	№460/14317/25	
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. Щербакова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом
 	ОСОБА_1 	
до	Центральна міжвідомча експертна комісія МОЗ та МНС України 	
 	про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -	
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України (далі по тексту - відповідач), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати експертний висновок Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України зі встановлення причинного зв`язку захворювань, інвалідності і причин смерті з впливом Чорнобильської катастрофи від 25.12.2024 №124;
- зобов`язати Центральну міжвідомчу експертну комісію МОЗ та МНС України зі встановлення причинного зв`язку захворювань, інвалідності і причин смерті з впливом Чорнобильської катастрофи призначити до розгляду нову експертизу, в якій встановити факт причинного зв`язку хвороб, інвалідності позивача з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників унаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.
В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що є особою, потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи, у зв`язку з цим має захворювання. Тому звернувся до міжвідомчої експертної комісії із заявою про встановлення факту причинного зв`язку його хвороб з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок Чорнобильської катастрофи. Однак, відповідач прийняв експертний висновок про те, що захворювання позивача є загальними, з впливом шкідливих факторів аварії на ЧАЕС не пов`язане. 
Також зазначив на допущенні відповідачем процесуальних порушень при встановленні причинного звязку з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників. Позивач вважаючи, що такий висновок відповідача суперечить законодавству, позаяк вважає що його захворювання, є наслідком аварії на ЧАЕС, звернувся з позовом до суду.
Ухвалою суду від 26.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Ухвалою від 17.11.2025 суд витребував у Державного закладу "Центральна медико-соціальна експертна Комісія Міністерства охорони здоров`я України" належним чином засвідчені копії:
- матеріалів та документів медичної справи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), висновки експертів, матеріалів досліджень чи інших документів, за наслідками розгляду який прийнятий експертний висновок № 124 від 25 грудня 2024 року;
- протоколу засідання комісії, на якій вирішувалося питання причинного зв`язку стану
здоров`я ОСОБА_1 та встановлення йому інвалідності та наслідками Чорнобильської катастрофи, внаслідок якого прийнятий експертний висновок № 124 від 25 грудня 2024 року.
На час розгляду справи витребувані ухвалою суду від 17.11.2025 документи від відповідача до суду не надходили, будь-яких заяв чи клопотань щодо неможливості їх подання останнім заявлено не було.
Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, причини неможливості подання відзиву суду не повідомив. Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 є потерпілим від аварії на ЧАЕС 4-ї категорії, проживає в с-ще Рафалівка, Вараський району, Рівненської області.
Відповідно до огляду МСЕК серії 12 ААГ №910275, 05.11.2024 Позивачу первинно безтерміново встановлена 2 група інвалідності у зв`язку із загальним захворюванням з ураженням в/о.
З метою встановлення причинного зв`язку між захворюванням та дією іонізуючого випромінювання Чорнобильської катастрофи позивач звернувся до відповідача для встановленню причинного зв`язку хвороб, що призвели до інвалідності з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників унаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. 
За результатом розгляду звернення позивача Центральна міжвідомча експертна комісія МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників унаслідок аварії на ЧАЕС встановила та склала експертний висновок від 25.12.2024 про те, що вказані захворювання позивача є загальними, з впливом шкідливих факторів аварії на ЧАЕС не пов`язані.
Позивач вважаючи, що такий висновок відповідача суперечить законодавству, позаяк вважає що його захворювання, є наслідком аварії на ЧАЕС, звернувся з позовом до суду.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши наявні в матеріалах справи доводи та аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити з огляду на таке.
Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини врегульовані Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ), Наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 30.05.1997 №166/129, яким затверджене Положення про систему експертизи по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (далі Положення №166/129), наказом Міністерства охорони здоров`я України Про затвердження нормативних актів щодо хвороб, при яких може бути встановлений причинний зв`язок з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 17.05.97 №150.
Згідно зі ст.12 Закону №796-ХІІ причинний зв`язок між захворюванням, пов`язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повного втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим, якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію Міністерства охорони здоров`я України.
Відповідно до розділу І Положення №166/129 основною метою системи експертизи є з`ясування причин та обставин виникнення тих чи інших захворювань та ускладнень їх перебігу і наявності можливого впливу іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на ЧАЕС на їх розвиток, вивчення причин інвалідизації і зв`язок причин смерті із зазначеними хворобами, офіційне підтвердження такого зв`язку, сприяння проведенню ефективних заходів щодо профілактики інвалідності та своєчасної соціально-трудової реабілітації постраждалих.
Експертизі з встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на ЧАЕС підлягають особи, які за чинним законодавством мають статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Відповідно до розділу III Положення №166/129 розгляд медичних справ в експертних комісіях проводиться за особистим зверненням та направленням спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу при наявності посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Центральна міжвідомча експертна комісія приймає на розгляд, зокрема, медичні справи для встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті виключно з дією іонізуючого випромінення.
Згідно з п.п. 4.1, 4.4 4.10 розділу IV Положення № 166/129 формою роботи експертної комісії є засідання.
Засідання експертної комісії вважається правоможним, якщо в ньому бере участь не менше двох третин її членів.
Рішення експертної комісії приймається простою більшістю голосів складу експертної комісії.
У разі рівного розподілу голосів щодо встановлення (невстановлення) зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС вирішальним є голос головуючого на засіданні експертної комісії.
У разі незгоди з прийнятим експертною комісією рішенням член (члени) експертної комісії може (можуть) викласти у письмовому вигляді окрему думку, яка додається до протоколу засідання експертної комісії (за бажанням такого (таких) члена (членів) експертної комісії протокол засідання надсилається до МОЗ України).
Засідання експертної комісії оформлюється протоколом.
Протокол засідання експертної комісії підписується головуючим, всіма присутніми на засіданні членами експертної комісії.
Рішення експертної комісії заноситься до протоколу засідання комісії, підписується головою та членами експертної комісії та засвідчується печаткою комісії.
З метою встановлення причинного зв`язку захворювання, пов`язаного з Чорнобильською катастрофою, наказом Міністерства охорони здоров`я України Про затвердження нормативних актів щодо хвороб, при яких може бути встановлений причинний зв`язок з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 17.05.97 № 150 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 14.06.2012 № 441), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.08.2012 за № 1460/21772, затверджено:
Перелік хвороб, при яких може бути встановлений причинний зв`язок з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників у дорослого населення, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (далі - Перелік хвороб);
Перелік хвороб і патологічних станів, ризик виникнення яких підвищується в результаті впливу на організм дитини іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (далі - Перелік хвороб і патологічних станів);
Інструкцію по застосуванню Переліку хвороб, при яких може бути встановлено причинний зв`язок з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників у дорослого населення, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, та Переліку хвороб і патологічних станів, ризик виникнення яких підвищується в результаті впливу на організм дитини іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (далі - Інструкція).
Відповідно до пункту 1.1 Інструкції Перелік хвороб та Перелік хвороб і патологічних станів застосовуються при встановленні причинного зв`язку хвороб з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників у населення, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, уповноваженими медичними комісіями при експертизі медичних справ та під час стаціонарного обстеження осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників у населення, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.
Відповідно до п.1.2. Інструкції до Переліку хвороб і Переліку хвороб і патологічних станів віднесено нозологічні форми захворювань, що безпосередньо пов`язані з дією іонізуючого випромінювання, а також ряд захворювань, у розвитку яких встановлено комплексний вплив іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників, пов`язаних з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС. Визначення захворювань наведено відповідно до Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я десятого перегляду (МКХ-10).
Згідно з п.п.2.1, 2.4. Інструкції причинний зв`язок між захворюваннями, пов`язаними з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим, якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають відповідну ліцензію Міністерства охорони здоров`я України.
Питання про причинний зв`язок хвороб, які включено до 4 групи Переліку хвороб, вирішується Центральною МЕК та регіональними міжвідомчими експертними комісіями) для всіх категорій постраждалих за наявності витягу з акту огляду медико-соціальної експертної комісії щодо стійкої втрати працездатності за Переліком хвороб.
Вегето-судинна дистонія, що протягом перших років після аварії на Чорнобильській АЕС впливала на розвиток судинних, неврологічних та соматичних захворювань, враховується в період до 1991 року включно.
Згідно з п. 3.4 Інструкції при встановлення причинного зв`язку за 4 групою Переліку хвороб для всіх категорій постраждалих внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС обов`язково береться до уваги час виникнення хвороб та наявність витягу з акта огляду медико-соціальної експертної комісії щодо стійкої втрати працездатності за Переліком хвороб.
За 4 групою Переліку хвороб розглядаються медичні справи учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 2 та 3), а також потерпілих від Чорнобильської катастрофи, визначених пунктом 2 частини першої статті 14 Закону № 796-ХІІ (категорія 2), евакуйованих осіб та осіб, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення (категорія 2), гарантованого добровільного відселення (категорія 3), посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4).
На підставі п. 3.4.5. Інструкції у потерпілих (категорія 4), визначених пунктом 4 частини першої статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», причинний зв`язок встановлюється, якщо хвороба виникла і це підтверджено стаціонарним лікуванням, у період проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю протягом п`яти років.
Суд зазначає, що предметом спору у справі є експертний висновок Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України зі встановлення причинного зв`язку захворювань, інвалідності і причин смерті з впливом Чорнобильської катастрофи від 25.12.2024 №124.
Так, Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються правильність рішення МЕК, суд не може здійснювати власну оцінку прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Суди вправі перевіряти законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів Інструкції про встановлення груп інвалідності, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.
Відповідна правова позиція викладена, зокрема, в постановах від 12 жовтня 2021 року у справі № 280/4820/19, від 17 березня 2020 року у справі № 240/7133/19, від 25 вересня 2018 року у справі № 804/800/16 та від 26 вересня 2018 року у справі № 817/820/16, від 30 листопада 2020 року в справі № 200/14695/19-а.
Разом з тим, оцінюючи спірне рішення на предмет дотримання процедури його прийняття, суд враховує, що Згідно з п.п.4.4, 4.8, 4.9 Розділу 4 Положення №166/129 засідання експертної комісії вважається правоможним, якщо в ньому бере участь не менше двох третин її членів. Засідання експертної комісії оформлюється протоколом. Протокол засідання експертної комісії підписується головуючим, всіма присутніми на засіданні членами експертної комісії.
Як вже зазначалось судом, ухвалою від 17.11.2025 суд витребував у Державного закладу "Центральна медико-соціальна експертна Комісія Міністерства охорони здоров`я України" , а також повторно ухвалою від 09.12.2025 належним чином засвідчену копію протоколу засідання комісії, на якій вирішувалося питання причинного зв`язку стану здоров`я ОСОБА_1 та встановлення йому інвалідності та наслідками Чорнобильської катастрофи, внаслідок якого прийнятий експертний висновок № 124 від 25 грудня 2024 року.
Однак, незважаючи на вимоги ухвали суду про витребування доказів, відповідач станом на дату судового розгляду відповідних матеріалів не надав.
За відсутності зазначеного протоколу суд позбавлений процесуальної можливості перевірити дотримання процедури під час прийняття рішення, склад присутніх членів комісії та дотримання ними порядку голосування. Враховуючи, що протокол є єдиним належним доказом правомочності засідання та легітимності прийнятого на ньому рішення, суд не може оцінити правомірність винесеного висновку за відсутності документального підтвердження процедури його прийняття.
Оскільки відповідачем не доведено дотримання встановленої процедури засідання експертної комісії, суд приходить до висновку про неправомірність оскаржуваного висновку, як такого, що прийнятий за невстановлених обставин та з порушенням вимог Положення №166/129».
Тому суд дійшов висновку про порушення відповідачем процедури прийняття спірного висновку, що має наслідком його скасування.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
На підставі абз.2 ч.4 ст.245 КАС України у разі якщо ухвалення рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Тому суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно, з дотриманням процедури, здійснити розгляд звернення ОСОБА_1 щодо встановлення причинного зв`язку його хвороб, інвалідності з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.
Разом з тим, позовна вимога зобов`язати встановити факт причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС є необґрунтованою з огляду на дискреційні повноваження Комісії вирішення питання причинного зв`язку хвороб з наслідками аварії на ЧАЕС та задоволенню не підлягає.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи не довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах. Натомість, доводи та аргументи позивача, якими останній обґрунтовував позовні вимоги, знайшли своє часткове підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, тому позов належить задовольнити частково.
Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати експертний висновок Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 25.12.2024 №124.
Зобов`язати Центральну міжвідомчу експертну комісію МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС) повторно здійснити розгляд звернення ОСОБА_1 щодо встановлення причинного зв`язку його хвороб, інвалідності з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складений 31 березня 2026 року.

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )
Відповідач: Центральна міжвідомча експертна комісія МОЗ та МНС України (вул. Коцюбинського, 9,м. Київ,02088, код ЄДРПОУ 38260065)

Суддя       В.В. Щербаков